187 



Og dermed vil jeg ogsaa lade det vsere sagt, at torsken tar dybvands- 

 raeker, naar den komrner over dem, saavel som nsersagt alle andre slags 

 sj0dyr, og heraf tror jeg ikke, at der i vore s0ndenfjeldske fjorde er 



nog en mangel, 



hvilket de foranferte menuer ikke lader os fornemme 



? 







saa stor, at en opfiskning af en brokdel af en af torskens retter skulde 

 bevirke nogensomhelst frygt for, at torsken af den grund skulde bli ud- 



bungret eller fordrevet. 



Hvad koljen og hvittingen angaar, saa bestaar ogsaa disses f0de af 

 meget varierende slags. Dog tror jeg, at der for koljens vedkommende 

 kan siges, at den mere holder sig til den mindre bevaegelige bundfauna af 

 bteddyr, pighudede o. L, mens derimod hvittingen vistnok stemmer mere 

 overens med torsken med hensyn til den f0de, den tar til sig. 



Kap. 3. 



Raekefisket 



i 



a) Hovfiskeriet i Drammensfjorden. 



F0r raeketrawlen kom i brug, var Drammensfjorden det eneste steel, 

 hvor fiskeri efter dybvandsraeker tidligere har vseret drevet og saavidt 

 bekjendt ogsaa det eneste sted i verden, hvor lignende fiskerier dreves 

 ialfald efter denne dybvandsrseke, der her er tale om. 



Saalamge rsekefisket i Drammensfjorden, der mindst er 60 aar gam- 

 melt, har eksisteret, har altid hove vseret benyttet som fangstredskaber. 

 De bestaar af en tyk jernring af vel 80 cm. diameter, hvortil er faestet 

 en omtrent 50 cm. dyb pose, knyttet af tyndt fiskegarn med en maske- 

 st0rrelse af 1 og 2 kvadratcentimeter, saaledes at de st0rre masker er 

 nsermest ringen, de mindre i bunden af posen. Tidligere benyttedes 

 istedetfor jernringe store tray order af den dobbelte diameter forsynecle 

 m ed biysok; men disse er forlsengst afskaffede, da de smaa hove viste 

 si g at fiske ligesaa goclt, og de store selvf0lgelig var meget uhaandter- 



n ge og dyrere at anskaffe. 



De smaa hove med jernringe samt en 30—40 fv.s line med b0ie 



kommer omtrent paa 3—4 kr. 



Til agn benyttes fed sild, som i stykkevis bindes i bunden af ho- 



y ene, 8 a 10 stykker i hver. 

 agn. 



Makrel skal ogsaa vsere udmerket som 



Da raekerne siges at gaa efter lugten, maa agnen heist skiftes 

 hveranden dag. 



Hver raekefisker bruger ialmindelighed 7—8 hove paa en gang. 

 Nogle kan bruge optil 10 — 12, men dette er ogsaa h0iden. Flere hove 

 kan en mand ikke godt haandtere, iclet de ikke b0r hsenge lsengere ved 



