189 



: 



vil jeg referere, hvad jeg i journalen har noteret under et togt i Dram- 



mensfjorden i mai maaned: 



„Ved Skaugssletta 



1 kv.rnil n. f. Svelvig, 



udsatte en af Drammensfjordens aeldste raekefiskere sine 6 hove paa 30 

 favnes dyb, agnecle med sild. Efter 1 times forteb halede han hovene 

 ind; de indeholdt: 



Den f0rst udsatte: 38 store eksemplarer. 



» 



11 



ii 



11 



ii 



an den 

 tredie 

 fjerde 

 femte 

 sjette 



15 

 13 

 15 

 15 

 10 



clag 



38 raeker i en hov efter 1 times forlob ansaa fiskeren som en ud- 

 merket fangst, 15 raeker god fangst, 10 raeker upaaklagelig fangst. 

 For 7—8 aar siden havde han i 7 hove med 7 traek pr. hov paa en 

 fisket 2000 eksemplarer, hvilket udgj0r gjennemsnitlig omtrent 40 

 stykker pr. traek. Denne fangst mindedes han som den beclste i hele sit 

 h'v. — Man kan gjennemsnitlig regne 120 ganske store raeker pr. liter, 

 °g bans fangst udgiorde saaledes hin mindevaerdige dag I6V2 liter. Fi- 

 skeren solgte sin fangst til Drammens jernbanestation for kr. 1.00 pr. 

 100 stykker af de store eksemplarer, 35 0re pr. 100 af de mindre ekspl 



i langt st0rre udstraek- 

 n ing end nu, men har ogsaa i de senere aar i enkelte af vintermaane- 

 derne beskjaeftiget adskillige personer. Saaledes i januar og februar 1900, 

 da der dreves et indbringende Asked paa hele straekningen fra Svelvig 

 til Helle ( x / 2 mil indenfor Svelvig). Man anslog antallet af hovfiskere til 



10 hove. De heldigste kunde fiske for 



r\ 



For enclel aar tilbage dreves dette hovfiske 



Hver fisker brugte 6 



70—80. 



°ptil 8 kr. om dagen. 



Som man af f0lgende sider vil se, kan hovene som sterkt fiskende 

 redskab umulig sammenlignes med raeketrawlen ; men cle mangedobbelte 

 omkostninger og tredobbelte arbeidskraft, raeketrawlen kraever maa 

 °gsaa tages i betragtning. Den forholdsvis lille anstrengelse, der kraevea 

 for at fiske med hove, gj0r, at selv gamle folk, der ikke har helse nok 

 ^1 andet strengere fiske, kan benytte clem og g]0re sig en ganske bra 

 fortjeneste deraf. 



b) Rsekeflsket med trawl. 



Indtil li0sten 1898 var Drammensfjorden det eneste sted, hvorfra 

 man kjendte dybvandsraeker i nogen maengde. Disse raekers forekomst 

 U( le i Kristianiafjorden kjendte man kun fra leilighedsvise fund i fiske- 

 maver og zoologernes bundskraber. Ved hjaelp af en liden finmasket 

 ottertrawl, som dr. Hjort benyttede under sine fjordimders0gelser 1 1898, 



