228 



>#; 



alder, men ikke tillade, at den i r.o 



faar kaste sin rogn? 



Skal man 



vigtig for bestandens bevarelse som den anden. 



henkegge 



saaledes ved fastsaettelsen af fredningstid tage hensyn til rsekens livsfor- 

 holde for at opnaa noget virkeligt effektivt middel til bestandens beva- 

 relse, maa man baade frede den i gydeticlen og i skalskiftningstiden. 

 Med hensyn til fastssettelse af fredningstid tror jeg derfor, at man kun 

 burde stille sig som opgave at indskrsenke fisketiden i det heletaget for 

 derved at la?gge dsemper paa msengden af det kvantum, cler kan tages 

 fra bestanden, men ikke tage sigte paa nogen for arten speciel biologisk 

 periode, eftersom enhver saaclan periode maa ansees den ene vel saa 



Herved mener jeg, at 



man ved fastsgettelsen af tiden for fredningen kan ha frie hinder til at 



denne til den for beclriften mindst hemmende tid. Ja, jeg 

 skulcle endog vsere tilb0ielig til at tro, at en fredningstid i den mindst 

 l0nsomme tid for rsekefisket vilde bidrage til en bedre aarlig fortjeneste 

 for rsekefiskerne, idet jeg tror, at eftersp0rgselen i den gode fisketid 

 derved vil bli storre, samticlig med, at folk ved forbud i den tid, varen 

 har vanskelig for at bevares, ikke saa let resikerer at komme ud for 

 daarlig vare og derved tabe smagen for denne i 



Ved 2) fastssettelse af mindste maskest0rrelse i fangst- 

 redskaberne vil man derimod kunne tage sigte paa selve bestanden 

 for at bevare de individer, cler endnu ikke har ydet sit bidrag til dennes 

 for0gelse. Dog vil jeg gj0re opmerksom paa, at clet, saafremt bedriften 

 ikke skal stsenges, vil vsere en umulighed at fastssette en saa stor maske- 

 st0rrelse i redskaberne, at man kan vsere sikker paa, at disse ikke fanger 

 individer, der ikke mindst en gang har kastet rogn. Man vil sp0rge 

 efter vseksthurtigheden og st0rrelsen ved den kj0nsmodne alder. Kseken 

 blir ikke kj0nsmoden, f0rend den har opnaaet en madnyttig st0rrelse. 

 Men af end mere vigtighed for her omhandlede sp0rgsmaal er, hvor 

 lsenge individerne lever, efterat de har opnaaet den kJ0nsmodne alder, 

 og hvor mange gange de kaster rogn, f0rend de d0i\ Disse sp0rgsmaal 



det heletaget. 



kan 



ikke besvare. Med 



jeg lKRe oesvare. meu nogen sikkerhed at afg]0re, hvor mange 

 aar de st0rste rseker har levet, vil ikke kunne lykkes. Det har vseret 

 mig umuligt at holde dem i akvarier for herigjennem at iagttage deres 

 aarlige tilvsekst og selvom en saadan iagttagelse var lykkedes, kunde man 

 ikke f0le sig sikker paa, om de store individer, man kan finde ude paa 

 sine rette opholdssteder, har havt samrae aarlige tilvsekst og endnu mindre 

 samme levealder, om ikke de st0rste rseker, man kan finde, allerede har 

 levet adskillige aar som fuldvoksne, men ikke har havt nogen videre til- 

 vsekst, efterat de har opnaaet en vis st0rrelse. Saafremt dette finder 

 sted, falcler den rettesnor til alderens bestemmelse bort, som man har 



den aarlige tilvsekst. Andre 



n 



aarrmger 



u 



end de linjer, som en grafisk 



fremstilling af aarsklassernes st0rrelsesforskjel vil danne paa papiret, 









P 



