259 



> 



\ 



' 



2 — 3 000 kgr. Som regel var den ganske ubetydelig. Dette fremgaar 

 noksom af tabellen over den samlede fangs t, hvor hyse og brosme dels 

 er opfort underet, dels hver for sig. Sserlig brosme blev mindre og mindre 



talrig 0stover. 



Angaaende den kvalitative forekomst af de forskjellige fiskearter, 

 der dels ikke forekommer i tabellen, dels er fangede i saa faa eksem- 

 plarer, at de ikke har tsellet i opveiningerne, maa jeg henvise til fore- 

 gaaende kapitel. Det maa da anmerkes, at heller ikke alle cle store 

 fiskefors0g indeholder fuldstamdig noiagtige oplysninger, idet det under 

 travlheden med fiskeriet ofte var umuligt at faa talt eller lagt merke til 

 *aere end en eller to arter noiagtigt, naar de store fangster kastedes fra 

 oaadene op paa dsek og derfra straks lempedes ned i rummet. Heller 

 J kke tog folkene med sig ombord alle de arter, der erholdtes paa linerne.. 

 Fisk, der ikke havde salgsvserdi, blev saaledes bare revne af linerne og 

 straks kastede. Som eksempler paa saadanne arter kan nsevnes den al- 

 oundelige lille skate {Raja radiata). gabeflynclren (Drepanopsetta platessoides) 

 °g „haakj8erring-stenbiten" {Anarrhichas latifrons). 



De eneste af vore fangster, der alticl opgiver n0iagtigt, hvilke fiske- 

 < u 'ter der er faaet paa linerne, er de pr0ves3etninger, som sattes og som. 

 Wev trukne ombord paa skibet. For disses vedkommende henvises til 

 *°regaaende kapitel. 



Medens saaledes, som ovenfor udviklet, torskens store vandrin^ 



Kjennem 0sthavet klarligen er vist gjennem de udforte fors0g, saa kaster 

 disse " ' 



dinger, dels fordi fangsternes st0rrelse er for ubetydelig, dels fordi 



^atenalet ikke har kunnet indsamles paa samme n0iagtige maade som 

 lor 



ikke saa klart lys over cle andre mindre talrige fiskearters van- 



torskens vedkommende. Formentlig er ogsaa for disse arters vecl- 



K ommencle vandringernes omraade sserdeles forskjelligt for de forskjellige 



ar ter, idet jo enkelte, f. eks. brosmen, er af mere sydlig udbredelse, svart- 



^eiten og stenbiten (A. minor) mere nordlige fiske. Klart er det imid- 



e *tid, at de saagodtsom alle vanclrer med de skiftende aarstider og der- 



Ve d skiftende fysikalske forholde. Som et interessant eksempel herpaa kan 



^ naevne, at arktiske fiske, som de store aalebrosmer Lycodes Esmarlii 



^g Lycodes frigidus, i temmelig store msengder fangecles i vgerene omkring 



1 ordkyn i mai og endog solgtes til russerne. En koldtvandsform, som 



» 8 Piritisten" eller „skolaesten" (Macrurus Fabricii), der ellers faaes i eggerne- 



P a a dybt vand paa grsensen af den kolde area i Nordhavet, forekom ikke 



8a a sjelclen paa linerne i mai. Begge disse arter fik vi paa linerne i 



^tningen af mai og det i ikke ringe antal. Men senere udover som- 



m eren erholdt vi ikke en eneste. De var da vandrede bort, udenfor den 



fea af Osthavet, hvor vore fors0g gjordes. 



Selv de mere traege arter, saasom den lille almindelige skate {Raja, 



\ 



