277 



til man har passeret St. Bleika, hvorefter man har klart farvand ud 

 Troldskj8erli0len mellem Storfaldet og Svartbalen. Haamandsfluen, der 

 er 9 favne dyb og kun gaar i svsert hav, er som regel lidet farlig og 



slet ikke for udseilingen. En betydelig vidtl0ftigere led er udseilingen 

 mellem Lyng0erne forbi Nordbuan (paa 0stre side) mellem Smaavser og 

 Smeitskjser, Seiskjser og Trygholmerne, Daufaldsskjaerene og Klokkeran og 

 endelig ud nordenom Gr0nskj serene, hvorfra man holder nordvest til klart 



farvand. 



Det er klart, at uden den n0dvendigste belysning og opmerkning og 

 selvf0lgelig ogsaa kartlasgning af disse indseilinger og deres omgivelser 

 vil et fiskeri i den m0rke aarstid neppe kunne vincle fremgang. Der 

 b0r efter min opfatning saa snart som muligt S0rges for, at clette farvand 

 hydrograferes, og at den n0dvendigste fyrbelysning og opmerkning tilveie- 



Det er da efter min opfatning vigtigst at faa den S0ndre led 

 (ved Koteraasa og Sau0sund) belyst, idet Sau0en har de bedste havne, og 

 denne led ogsaa er den greieste og lettest kan belyses. I forbindelse 

 hermed vil jeg fremholde som et moment for overveielse og unders0gelse, 

 hvorvidt ikke en lygte placeret paa St. Bleika vilde kunne belyse denne 

 led tilstrsekkelig, idet den formentlig kan bringes til at skjserme for Storfal- 

 det og vestligere fald og skjser. Den kunde muligens skjserme r0dt over 



bringes. 



■Tobaksskjseret og Haamandsfluen. Har man f0rst passeret Bleika, er 

 farvandet smult, og man beli0ver bare at holde midt efter l0bet gjennem 

 Sau0sundet. 



- 



Saafremt en efiektiv belysning her kunde faaes, vilde man ved den- 

 ies hjcelp i forbindelse med Halten fyr nok en tid kunne klare sig, da 

 formentlig kun dampskibe og claskkede fart0ier i all ef aid til en begyn- 

 delse vilde finde det regningssvarende at drive feldtet vestenfor Froan. 







Under rait ophold paa Fro0erne har jeg ogsaa indsamlet oplysnin- 

 ger om forekomsten af storsild, der forekomraer mig vaerd en nsermere 

 °mtale. Befolkningen paa 0erne berettede alle for mig, at der ved Hal- 

 te n, ja enclog langt ind i Frohavet aarvist var store forekomster af stor- 

 ed. Saaledes kunde man nassten hver h0st se Frohavet helt ind til en 

 linie mellem Tarven og Sau0en fuldt af msengder af storhval og staur- 



hynning, der drev silden i aater. 

 listen paa garn langs 0ernes inderside og seg undertiden indimellem 

 0e nie. Hver vaar pleiede storsilclen if0lge beboernes erfaring at gyde 

 langs indersiden af 0erne. De kunde saaledes til stadighed, som regel 

 h^lt til midten af mai paaregne at faa al den agnsild, de beh0vede, blot 

 Vec l at ssette 1 eller 2 garn klos under land paa den indre side af Sau- 



Storsild erholdtes ogsaa aarvist om 



