584 



TorsJcefisJcet pact Svends- og Malangsgr widen. 



Med hensyn til clette fiske skal jeg tillade mig at henvise til 7de 

 hefte af „Norsk Fiskeritidende" for 1902, hvor jeg har givet en beret- 

 ning om dette. 



Hvalfangsten i FinmarJcen 



har ogsaa iaar vseret clrevet af . 10 selskaber med 20 fangstbaade, og 

 udbyttet har vseret det bedste paa mange aar. Flere selskaber begyndte 

 allerede fangsten i begyndelsen af februar, i hvilken maaned der blev 

 skudt endel kn0lhval. Fra midten af mars til udgangen af april blev 

 der skudt en hel del finhval i 0stfinmarken, hvor denne hval da holdt 

 sig 3 k 4 mil fra land paa strsekningen fra Tana til Vard0, men i 

 maanederne mai og juni saaes nsesten ikke hval, hverken nser land eller 

 lsengere ude. I disse to maaneder drev kapt. Ingebrigtsen, der i lighed 

 med foregaaende aar benyttede slsebebaad, fangst under Beeren-Island og 

 hjembragte derfra adskillig blaahval. Et par andre hvalfangere skj0d 

 ogsaa nogle hval der. I juli og august tog fangsten sig atter op under 

 norsk kyst, og var det vaesentlig seihval samt endel finhval og knol, som 

 da blev skudt. 



Priserne paa hvaltran skal have vaeret gode og opgives pr. ton for 

 no. 1, 2, 3, 4 henholdsvis £21, 19, 17, 15. For guano kr. 9.00 pr. 100 

 kg. Blaahvalbarder pr. ton £ 65, finhvalbarder £ 60, seihvalbarder £ 200, 

 kn0lhvalbarder £30. Bruttovserdien af aarets fangst er if0lge „Morgen- 

 bladet"s aarsoversigt ca. 1 350 000 kroner. 



I l0bet af kommende sornmer agter efter forlydencle 2 selskaber 

 med 4 fangstbaade at flytte til Shetlands0erne, ligesom der med en 

 fangstbaad agtes fors0gt fangst under Spidsbergen og Beeren-Island, idet 

 der ombord i et lastedampskib skal indredes trandamperi, og hvalerne 

 fleenses langs siden. 



En specification over de forskjellige selskabers fangst er sendt 

 „Norges Fiskeritidende" og bliver rimeligvis indtaget i januarheftet for 



1903, hvortil jeg tillader mig at henvise. 



Scdfangsten i Ishavet 



gav i 1902 et sserdeles godt udbytte og blev vaesentlig drevet i 0stisen 



fra Hvidehavets munding henimod Novaja-Semlja og langs isen derfra til 

 Spidsbergen. 



Flere af de smaa seilfart0ier gjorde 2 ture, ja en kutter hjemme- 

 h0rende i Waidugula, men som lossede sin last i Vard0, gjorde endog 



