* J .* Hn *--"--»' T* — 



596 — 



virke forstyrrende eller helt 0delseggende, for eks. ligeoverfor clagline- og 

 dybsagnfiskerne, hvilket derimod ikke vil blive tilfseldet for Vestlofotens 

 vedkommende, hvor fiskehavet i det heletaget er r0mmeligere. 



Den 6te mai iaar blev sagen paany behandlet i Nordlands fiskeri- 

 selskabs generalforsamling, hvor man besluttede at oversende den til 

 Nordlands amts herredsstyrelser til udtalelse, hvorefter den atter til nseste 

 aar bliver taget under behandling ved den i mai afholdendes general- 

 forsamling. 



Om sildefislcet. 



Dette fiske begyndte iaar noksaa tidligt. Allerede primo august 

 fangede man sild paa garn i Hopen i Salten. 



Den fangede garnsild var sjelden pen og af god kvalitet, og specielt 

 for de st0rre merker med bugen fuld af fast hvidt ister. De mindre 

 merker fra K og nedover var derimod gjennemgaaende af en meget 

 simplere kvalitet. Den var mere smal, ligesom ogsaa istret syntes at 

 vsere baade mindre og l0sere. 



Heraf synes det noksaa klart at fremgaa, at man havde for sig 

 egte vaarsild, sammenblandet med fjordst0ing, hvoraf smaasilden havde 

 overtaget i msengde, hvilket viste sig isser ved natstsengene. Det var 

 saaledes sjeldent at se et laas med, hvad man kalder ren sild. 



Sildeforekomsten iaar var forresten noksaa eiendommelig. Garnfisket 

 foregik som oftest meget nser land, og notfisket var i de fleste tilfselder 

 afgjort paa meget kort tid ved de forskjellige steder, hvor silden viste 

 sig i saavidt taette stimer, at stsengning kunde foregaa. 



Fornemmelsen af sild var der saa at sige overalt, tildels ogsaa i 

 st0rre stimer; men ved enkelte steder gik man dog glip af fangst, fordi 

 man ingen sikker underretning havde om sildens tilstedevserelse. 



I Eidsfjord, hvor udsigterne var saa lovende, blev der ikke det fiske, 

 man havde tcenkt sig. Fiskerne klagecle ofte over, at der var meget 

 blseksprut tilstede, som forstyrrede fangsten for dem, og de paastod til- 

 dels, at det var, fordi der ingen hval var tilstede. Og denne paastand 

 kan vistnok ogsaa have sin berettigelse, naar man ved, at blsekspruten 

 skyr de steder, hvor hvalen holder til, eller Ayr sin vei, saasnart hvalen 

 viser sig, ligesom det ogsaa er en bekjendt sag, at dette bl0ddyr ligesaa 

 snart jager silden fra land som til land, ligesom det ogsaa adsplitter 

 sildestimerne eller slaar silden under sig, saaledes at denne maa s0ge 

 dybt vand. 



Iaar mere end eller s syntes det at fremgaa, at et mere effektivt 

 underretningsvsesen ved vore sildefiskerier er paakrsevet; thi saaledes, 

 som bedriften i den senere tid har udviklet sig ved, at fiskerne nsesten 

 stadig har dampskib til sin raadighed, saa at de med meget kort varsel 



