599 



Med hensyn til klipfisken, saa falder udtalelserne noksaa enstemmige. 

 Denne vare bliver nemlig af senjefisken mere gul end vanligt og er let 

 udsat for at brsekkes, altsaa noksaa m0r. Den falder som oftest let i 

 vegt og har tyndere buger, der ikke sjelden er tranl0ben, ligesom den 

 heller ikke betales med saa h0i pris som anden klipfisk. 



Runclfisken fra Gryllefjord bliver heller ikke gjennemgaaende saa 

 pen som anden rundfisk; thi der klages over, at clen som oftest har 

 tabt sit pene og friske udseencle, ligesom den ogsaa er tilb0ielig til at 

 blive sur ved benet. 



Kort sagt, senjefisken synes saaledes at have tabt meget i vsercli 

 °g det kun ved, at fisken fra f0rst af bliver mindre bra behandlet. Dog 

 gjselder dette formentlig kun den saakaldte sk0ite- og dampskibsfisk. 



De forbedringer, som krseves for at rette paa clisse mindre heldige 

 forholde, er efter min formening og som foran antydet en tidsmsessig 

 mdredning af fiskefart0ierne. Endvidere vilde jeg anse det meget heldigt, 

 om man gjenoptog clen gamle skik at sloie al fisk paa sj0en eller om- 

 bord i fart0ierne, som er aoldre end et d0gn, eller med andre ord, at 

 der ikke ilandbringes seldre usl0iet fisk end 



1 



et 



d0gn gammel. 



Med hensyn til clen direkte anvenclelse af de farkoster, som har 



4 



erholclt laan af havfiskefondet, vil jeg ikke undlade, under henvisning til 



de indsendte bevidnelser, herved at henlede opmerksomheden paa, at 



enkelte fartoier tildels har vseret anvenclt til ganske anclet end fiskeri. 



Saaledes er der fiskedampskibe, som har vseret benyttede til agnfart, 



slsebning af notebrug samt fragtfart m. v. Dette har imicllertid vakt 



adskillig misn0ie blanclt andre dampskibsredere, som har anskaffet damp- 



skibe udelukkende til agnfart og slsebnirig, men som ikke har laan af 



ouentlige micller. Indtrykket bliver altsaa, at man dervecl er bleven paa- 



i0rt en konkurrance, som er st0ttet ved biclrag af offentlige midler. Efter 



ftnn formening b0r reglerne for laan af havfiskefondet ogsaa i den ret- 



ni «g skjserpes. 



I forbindelse hermed vil jeg ikke undlade at henlede opmerksom- 



■heden paa noget, som i og for sig selv kan vsere af mindre betydning, 



m vn som jeg dog tror, ligeoverfor laan af havfiskefondet kan have noget at 



^ge. Det er nemlig en begrebsforrykkelse, som nu mere og mere gj0r 



1 8 gjseldende. Man har nemlig en vis tilb0ielighed til at bensevne om- 



le nt alle vore fiskerier som havfiske. Et havfiske er det f0rst, efter 



mm formening, naar opholdet paa havet bliver saa lsenge, at fangsten 



P a en eller anden maacle maa konserveres ombord, hvorimod vore andre 

 fiskerier 



saasom lofot-, vesteraals-, senje- 



og 



finmarksfisket kun maa 



ai *sees at vsere, hvad man kalder for kystfiskerier. 



