619 







snitsfortjeneste af 40 — 100 kroner foruden kogefisk til huset. Ved samme 

 mdfinder sig ikke fremmed almue. 



Uerfisket er ogsaa af nogen betydning. Det drives dels med dybs- 

 a gn og dels med garn. Det paastaaes, at garnene, som i almindelighed 

 staar i sj0en 2 a 3 d0gn ad gangen mellem hver trsekning, er aarsag i 



fiskets synlige aftagen. 



Denne bedrift med garnfiske efter uer A maa altsaa i lighed med 

 hvad der er udtalt af andre distrikter, ansees som et rovfiske, mod hvilket 

 e n forebyggelseslov i h0i grad maa ansees paakrsevet. 



Fangst af fiskeyngel forekommer ikke. Heller ikke forefincles is- 

 huse. Nogen foranstaltning til fiskerin^eringens fremme er ikke forn0den. 



At foranstaaende gjengivelse af lensmsendenes udtalelser vil frem- 



Saa, at hjemmefisket og kystfisket 



bortseet fra de periodiske skrei- 



bskerier 1 ) — er inden de forskjellige distrikter af ikke ringe betydning. 

 -Wet vil derfor ogsaa herefter vise sig n0dvendigt, at man mere retter sin 

 pnierksomhed og interesse paa disse fiskerier, der, naar hensyn tages 

 t] l den forholdsvis ubetydelige udrustning, skaffer sine distrikter et langt 

 ri gere og jevnere udbytte end cle periodiske fiskerier. 



Jeg vil i denne forbindelse tillade mig i korthed at anf0re, livad 

 c * e r efter min formening b0r komme i f0rste rsekke til fremhjselp af denne 

 fiskebedrift. 



Foruden den i min aarsberetning for 1899 beskrevne stor-eg, fore- 

 kndes der ogsaa en anden fiske-eg naermere eller noksaa nser land paa 

 strsekningen fra Nordlands amts sydgrsense helt ind i Vestfjordens bund. 

 Naar man tager kartet for sig, vil man ved Sklinden i Namdalens 

 *°gderi blive opmerksom paa denne eg, som derfra gaar i nordostlig 

 1 fining udenfor indl0bet til Bindalsfjorclen, forbi Bremstenen, Skjserrar 

 °8 Nordvser, kun ca. 1 mil fra disse steder. Videre l0ber den forbi 

 -^-asvser og nserliggende vser, rundt Trsenen og Myk0erne, ligesom man 

 § s ^a kan f0lge den paa fiskekartet paa Vestfjordens indreside helt til 

 Vestfjordbunden. 



Det formenes, at man paa denne strsekning liar et fiskehav, som 



"dnu paa langt nser er udnyttet. Men den i eggens nserhed, for flere 



e ders vedkommende, liggende skjsergaard, mecl tildels mindre gode havne, 



utal af grunde og baaer, hindrer tildels udnyttelsen af omhandlede 



skehav, ligesom den foreliggencle kartlsegning af havbunden heller ikke 



y^es at vsere saa fulclstsendig som 0nskelig. 



) og sildefiskerierne. 



Udg. anm. 















