3 



% 



Bj0rn0en isser s0ndcn- og" 0stenom dennc findes jevn bund med ca. 70 

 favne. 



Langt 0st viscr 0sthavets bund ogsaa mindre dybder mod sandige 

 bundafleiringer, saaledes henimod Kovaja Zomblja og nord om Hvide- 

 havets munding, hvor der findes ct stort flak ca. 40 mil i kvadrat af ca. 

 40 favne s dyb. 



Havet naermest Finmarkskysten udmcrkcr sig, som n^vnt, ved land- 

 bakken, en i brcddc noksaa nieget varierende kystbanke, der i regelen liar 

 et merkbart afheld ned mod havdybet udenfor, saa at der her ogsaa tales 

 om en eg. Bunden er paa landbakken mest stenet og njevn, mens hav- 

 l^unden udenfor er beda?kket af bl0dere dog noget sandblandet mudder. 

 Denne havbund na^rmest udenfor landbakken gaar i regelen jevnt nedad 

 inod det ovenfor nsevnte store 200-favnedyb, men enkelte steder danner 

 den dog grundere partier, saaledes ca. 8 mil 0st af Vard0 den saakaldte 

 0stbanke af optil 60 favnes dyb, og en omkring 100 favne dyb banke 

 nordenom Nordkap, livor bunden ogsaa er haardere end ellers. 



KT,rmest land danner landbakken enkelte steder ganske grunde 

 partier, de saakaldte „skaller", der isser i Finmarkens vestligste del 

 og i Troms0 amt blir udpra:".gedc. Saaledes er bekjendte Tubaaen udfor 

 S0r0ens nordspids, Grjesbaaen i Loppehavet vestenom S0r0en. 

 antager desuden landbakken mere karakteron af flade banker, saaledes 



Og her 





* 





bar den rundt S0r0en, Loppen, Silden etc. sandige partier af ca. 20—30—40 

 favnes dyb, der ogsaa, hvad bundforhold angaar, minder meget cm de be- 

 kjendte fiskebanker udenfor Senjen i Troms0 amt. 



Finmarkens fjorde frembyder mange eiendommeligheder fremfor 

 andre fjorde i landet. Ligesom landet er langt mindre S0nderrevet i 0er, 

 skjser og baaer, saaledes er fjordene mere at betragte som store aabne 



havarme. 



Deres dvbde er i regelen af omtrent samme dyb som Landbakken, 

 ca. 100 favne,*^ (f. eks. Laksefjord, Porsangerfjord, Varangcrfjord), og de 

 naar saaledes ikke de store dybder som fjordene kenger syd. De ud- 

 merker sig ved en jevn muddcrbeda^kket bund, som intet fseste byder 

 for nogen rcdskaber. Bunden skraaner jevnt op mod stranden, og udfor 

 denne findes mange \steder store arealer med fin, hvid sand og ringe dyb- 

 der (5--10 favne); ligesaa har fiordene i regelen ud mod havet endel 

 aabne, tragtformige smaafjordc som biarmc, og disse udmerker sig ogsaa 



"^ed ganske jevn, grund sandbund. 



Som havbunden faar sin eiendommclighod fra den geologiske be- 

 skaffenhed af det faste land, saa paavirkes havets f^^sikalske og biolo- 

 8"iske forhold i mano-e henseender af landets naturbeskafi'enhed, og \n vil 



1 



^ 



3: 



I 



■> 







