5 



fra aar til aar, giver dog- tabellen et godt indtryk af den „aarlige periode" 

 1 temperaturvariationerne i havet udenfor kysten paa ct sted som Yard©, 

 og havovcrfladens aarligc middeltemperatur vil formentlig kunne fast- 

 slaaes til inellem 4° og 5*^, naermest 5^.0. Donne temperatur er, som man 

 ^^r? langt h0iere end landets. Ovenfor n^evntes jo, at Vard0s middel- 



temperatur kun 



var 



qO. 



.0, 



Dette store oversknd i liavets varme, 



sammenlignet med landets, tilfores det S0ndenifra mod sydlige havstramme, 



^§" af overskuddets storrelse kan man forstaa, livilken overordentlig ind- 

 %delse paa liavet og dets beboere disse havstremme maa have. En aar- 

 % niiddeltempcratur af 5*^ naaes ncmlig paa land langs den norske kyst 

 ^f^i'st, naar man kommer saa Jangt syd som mnndingen af Trondlijems- 

 ijorden, 180 geogr. mil Isenger syd og vest end Vard0. 



Det er Golfstr0mmen eller Atlanterhavsstr0mmen, som 

 ferer dette varme vand op til Norges nordligste k3'St. Man liar beviser 

 for denne str0ms tilstedevserelse og oprindelse under langt sydligere bred- 

 der foruden i den n^vnte li0ie temperatur ogsaa i str0milasker, der er ud- 

 tastede langt syd og gjenfundne langs Norges nordlige kyst, endvidere 

 i de belgendte flydende, sydamerikanske store fro, mest bekjendt Entada 

 9WdoUum,, som af og til Andes langs kysten, i drivtommer af sydlige 

 trcBr, dor Andes bevoksede med svdatlantiske organismer belt oppe ved 



Jeg var selv lieroppe vidnc til, at 



hvalfangoren 



Morten 



I^aEBRiGTSEN fra Troms0 indbu^-serede en maegtig Arskaaren tommerstol 



^f pitch pine overgroet med tusinder af store (10—15 cm. store) lang- 

 halse („fugleunger", Lepas anatifera), 



Atlanterhavsstr0mmen kommer, som bekjendt, ind i det norske hav 

 mellem Shetland og Island, den b0icr straks 0stover og folger den norske 

 k^'st i en bredde af 40—60 geograAske mil og en dybde af et par hun- 

 drede favne. Mod vest grsenser str0mmen mod den 0stgr0nlandske polar- 

 str0m mod en gr^^nse, der efter aarstidcrne flyttes adskillig 0st og vest. 



Om sommeren er vandet i Nordhavet indtil 10—11^' varmt; denne 

 varme er dels fort med fra sydhgere bredder, dels skyldes den direkte 

 solen. Om vinteren derimod bhr det varme vand sterkt afkjolet; da 

 strommer der til kold luft fra de omgivende store koldc omraader og be- 

 rover vandet i overAaden dets varme. Men naar temperaturen aftar, blir 

 dette overAadovand efterhaandcn tungere end det vand, som ligger under, 

 og derfor synker det, mens det varmere stiger op. Herved kan alt van- 

 det i de 0verste 100 — 150 meter paa hvert sted bU blandet sammcn, saa 

 det faar omtrent samme saltmamgde og samme lave temperatur; og 

 temperaturen blir lavest ved gr?ensen mod polarvandet med dets ismasser. 

 Som det sees paa'de 2 overAadekart er temperaturen fra sommer 1900 

 til marts 1901 aftat med 4—5 grader, mens derimod det salte vand i 

 overAaden bar faaet en storre udbredelse; thi paa grund af vertikalstrom- 



