'8 



"bunden (200—250 favnc) til ca. 3". Mod EJ0rn0en begranses dctte 

 varmc vand af et iskoldt vandlag, hvis tempcratur gaar licit ned til -- 

 1^,6; dot er ishavsvandet som her skyder sig ncd fra polarliavet og 

 dsemmer op det varme vand. Mod Norge bcgrsenses atlanterliavsvandet 

 af kystvand, der spsedes op med ferskvand fra land og derfor har noget 

 lavere saltgehalt. Om vinteren ser man (so fig. 5) frcmdeles atlanter- 

 liavsvandet gj0rc sig sterkt gjseldendc. Dets temperatnrer er nn adskil- 

 lig lavere, dog gjiBlder dette vsesentlig temper at ur erne i do overste 100 

 favne, dybets temperatnrer har holdt sig omtrent uforandrct. 



Af dette kan vi slntte, at atlanterhavsstrommen fortssettes aaret 



^^ ^Jormoen 



100 



'200 



ZOO 



4oo 



\-Soo 



^■^C9'^ ^jo^n e o e A 



VO-rid 



Au£yu_/>1 - o-fi-fiXa'm.beA. 1900 



JO I a "TV o-n d 



■■■"■. Tamrxera lu-rliniir 



JloM 1901 



Fig 4. 



Snit af havet mellem .Bjernoen og Novge august 1900 efter professor Nansens 



undersogelse af ..Michael Sars" materiale. 



Fig. 5. Snit af havet meUem IBjernoen og Korge marts 1901 efter Helland-Hansens 



unders0gelser. 



rnndt og ikkc stanser til nogen aarstid. Det samme fremgaar ogsaa af 

 de drivende gjenstande i havet, speciclt af de drivendc organismer. Dot 

 lykkedes os med „Miehael Sars" i aaret 1901 at ndf0re endel togter 

 over atlanterhavsstr0mmen, ndfor Troms0, mellem Norge og BJ0rn0en 

 0. s. V. ved vintertid (fcbruar-marts), og i denne tid fandtes drivende 

 organismer, der af hr. H. H. Gban er blevet bestemt som sydatlantisko 

 former, der har sit hjem langt borte fra Finraarkens hav. Disse former 

 h0rcr specielt til de laveste, de saakaldto encellede former. (Han har 

 meddelt mig f0]gcnde liste paa do mest karakteristiske af disse drivende 

 sydlige vintergjsester: Fodolamjms palmi]7es, Binophysis homunmlits, 

 Euoclia cuneiformis J Dactyliosolen antarcticus samt en hel rsekke arter 



