65 



^ 



^lyr (plankton). Saes n^vnor forskjclligo saadanne dyr, Iivilke alle 

 •,samtidigt var observerct i fjorden". 



Under h0isommcren lever lodden i den rent arktiske del af 0st- 

 havet, delvis sammen med torsken, sk]0nt den vistnok ofte trieno-er ind 

 1 koldcre vandlair end denne. 



Paa kartet fig. 24 har jeg afsat endel stedcr, hvor lodden er ob- 



serveret i ©stliavet om sommercn. 

 torsk, vi flskede i 



Selv faudt vi den i msengde i den 

 eggen af BJ0rn0bankcn jnli 1901 (paa kartet er 

 stederne merket med kryds). De paa kartet afsatte meddelekcr 0st om 

 Hopeu stammer fra sselfangere. Saaledes mcddeite Jasper Alexandersen 



f^rer af „Avance" af Hammcrfesi, at han den 12te auo-nst 1898 saa lodde, 

 Iival 



2ernblj 

 derf 



og 



fngl 



nden is paa IT' n. og 5G^ o. (ca. 15 mil n.o. af Novaja 

 a). I august 1900 seilede han til 7 mil af Frantz Josefs land, 

 ra sydover til 77'Mi. og 45%. Her begyndte lodden langs iskanten 

 se kartet lig. 24) og under don videre seilads vestover langs denne saa han 

 stadig lodde og hval indtil 76^ n. og 35^ o., hvor store masser lodde og 

 h^'al saavel ved iskanten som inde blandt isen. ,,4 mil syd af Hopen 



Ligcsaa saaes i 1893 



saaes masser af ssel, derfor antagelig lodde." 



Nasser af lodde ved Hopen og d0d torsk i m^ngde. 



JoHAN Altma:v Og JoHAN Alexandeesen, som tidligcro var ishavs- 

 ere, nu tlotma^nd i Ilammerfcst, har seet disse ting aarevis tidUgcre, 



isa^r masser af lodde mellcm „Kalkof" (Kolgajew) og Novaja Zemblja. 

 Hvalf anger IxaEBniGTSEN har midt paa sommeren hvert aar fra 

 12 mil vest af l>J0rn0cn og derfi'a 0stover seet lodde. I September 



^^'^^ observeredcs masser af lodde og torsk 10 mil n.o. af Bj0rn0en paa 



S'l'undt vand. 



\ 



10 



Saadanne moddelelser har jeg erholdt i msengde ved samtaler med 

 I'^uavsfarere, deraf fremgaar, at lodden holder sig paa gra^nselagene mod 

 isen om sommercn. Dens gcografiskc udbredelse vil da veksle med is- 



8 



lisensernoj og naar isbasltet om vintcren trsekker sig sammen mod Fin- 

 ^arken, vil ogsaa lodden nserme sig dennes kyster. I aarets f0rstc 



aaneder finder man den i havet mellem isen og land, de samler sig da 

 vseldige stimer, som, idet de passerer havet, ligesom samler op alt, 



^ad der findes af st0rrc bevsegeligo dyr og f0rer dom alle mod kysten. 

 *-t isgraenserne tager de med sig dot rige fugleliv, spidsnebbede alker, 

 ^ykjer, maager og havhest, Spitsberga^rfugl og alio de andre arktiske 

 ^ ^tole, fra 0sthavets banker tager de med sig loddctorsken, hysen og 

 ^'"^akja^rringen, og do stimer, som ikke f0lgcr bunden, men af og til 

 ^imer sig ovcrfladen, tager belt fra isgramsen og til land de store 



nival og springcrae med sig, saaledes at man kan mode et holt tog af 



y^ alt styrende paa land mod de flade sandige kj^ster, hvor lodden 



^^^al gyde. 



5 



