109 



Af andre fiskesorter forekom ikke saa Met og ofte meget stenbit^ 



smaabrosmer, hyse og tildels lidt smaakveite samt store rodspsetter, men 



alle disse sorter blev som regel bortkastct under linetrsekningen, da det 

 ikke l0nnede umagen at gjemme paa dem. Dog blev kveite, naar den 



ikke var altfor Men, som oftcst hjemsendt af fiskerne til husholdningen. 



Kyststrsekningen fra Malangon og nordover er, som man kan se 

 ved et blik paa kartet, overstr0ct med oer, holmer og skjser og baaer,, 

 der tildels ligger adskillig tilliavs, men dog er den del, der hovedsagelig 

 vedkommer fiskerne, ikke paa langt n^r saa fariig, som den ser ud til 

 og liar ordet for. Uden belysning og daarlig opmerket vil den i den 

 morke vintertid og i snetykke vsere meget styg, derom er jo ingen tvivl, 

 men ved opssetning af 3 — 4 lygter vil man knnne drive denne grand 

 meget greit. Naar man f0rst blir vant og kjendt med kysten, synes man 

 alt er greit og klart, bare ikke snetykken blir for slem, men den er lei 

 at have med at gj0re andre steder ogsaa. Man liar tildels gode ogrum- 

 melige havne, kun ca. 2 timers stiming fra fangstpladsen." 



Indseilings- og liavneforholdone var gjenstand for sserlig opmerksomhcd 

 fra kapteinlvERSENS side (se herom iiskeristjTelsens videnskabelige afdelings- 

 aarsberetning, hvor detaljerede opgaver herom). 



■m 



„Eftersom skreien iaar stod meget begrsenset," siger kaptein Ivee,- 

 SEK, „og det paa samtlige banker, var der blandt fiskerne paa Svends- 

 grnndcn, hvor ca. 500 sk0iter deltog i fisket, et voldsomt stort linetab.. 

 Disse linetab blev i 

 hold, men mest foraarsaget ved kolhsion mellem fiskerne selv. 



hvor flsken stod tykkest; thi for at 

 knnne konkurrere med held, som forholdene nu er, blir man n0dt til at 

 kappe andon mands line og pilke ind anden mands fisk, eftersom man saa, 

 ndmerket godt ved, at omtrent alle andre gj0r det samme. Iaar var 

 forholdene vistnok vserre end nogensinde, hvorfor ogsaa fiskerne selv har 

 skreget efter opsyn, men hvordan skal et opsyn blive effektivt blandt en 

 saadan msengde?" 



Dette fortjener vistnok den mest indgaaende og energaske over- 



veiolsc. 



Som vi ovenfor saa, var det v^sentlig knn det sydlige og sydost- 

 lige afheld af banken, hvor fisken stod, ganske som tilfseldet er paa 



r 



Svends^rnnden. Afheldet i>aar her over i en tra^tformiq- ronde, som sam- 



de fserreste tilfa^lder forvoldt ved uheldigt veirfor- 



Mange- 



afholdt sig fra at ssettc linerne 



D 



lor op fisken, som kaptein IveeseiV ndtrykker det „som radgarnet paa 

 en rnse". Grunden til at „Havellen" fandt fisken saa hurtigt, var utvivl- 

 somt det heldige forslag fra hr. Iveksen straks at pr0ve der, hvor for- 

 boldene most lignede det sted, hvor der fiskes paa Svendsgrnndcn. Hei 

 fandte 



■*. 



s 1 



1901 ogsaa de st0rste masser flydende eg. 



