— 110 



Forudcn de mindre partier af Svendsgrunden og Malangsgrunden, 

 livor disse skrcifiskerier foregaar, findes der utvivlsomt ogsaa andre par- 

 tier, hvor der vil kunne drives andet l0nnendc bankfiske paa disse ban- 

 ker. Et engelsk-norsk kompagni satte for nogle aar siden igang fors0g 

 her ude og siges tildels at have fundet meget flsk, saerlig kveite. Hjem- 

 mcboende fiskere kjender jo ogsaa begge banker meget godt og driver 

 dem om sommcren, men med meget faa og smaa farkoster, hvad der jo 

 ilike kan undre nogen, naar man erindrer, hvad der ovenfor er anf0rt 

 om dampskibct „Exprcs"s fiskefors0g. Kaptcin Ivebsen meddeler, at man 

 nn tsenker paa at drive bankerne efter lange og kveite som paa Stor- 

 eggen, og naar folk f0rst blir kjcndt, finder de nok de rette fiskepladse. 



For til slutning at omtale dette fiske med nogle ord, skal vi betragte 

 de fartoier, skikkede for havflskc, som forefindes der nord. Kaptein 

 IvERSEN beskriver fart0ierne deroppe saaledes: 



„Banksk0iterne er af de mest forskjellige typer og st0rrelser, mest 

 d^ekkede, men ogsaa ndsekkede; de f0rer 2—3 doryer med 6 — 8 mands 

 bessetning. Disse f0rer stadig mod sig agn, og fiskerne agner selv sine 

 liner. Naturligvis kan disse farkoster ikke konkni-rere med dampskibene 

 i kvantum, men de bar dog vist sig tildels meget l0nncndc, eftersom nd- 

 -gifterne blir saa smaa i alio henseendcr i forhold til dampernes. 



Idealet af en banksk0ite kra^ver, at den er billig, sterk, mod stor 



bsereevne, velseilende i storm 



og 



i l0i vind, let at man0vrere, bjergelig 



i storm, let at ro i stille veir, sterk og letvindt riggct og kravelbyggct. 

 AUe disse egenskaber maa vol nsesten ansees for on nmulighed at forene, 

 og dette er da ogsaa grunden til, at typernc er saa forskjellige, den ene 

 med nogle gode egenskaber, den andon mod andre, og ingen fnldkommen 



a 



til alslags fiskeri. 



De flskedampero, der deltager i skreifisket er hjcmmch0rende paa 

 strsekningen Aalesund — Troms0 og er af do forskjelligste typer, st0rrelse 

 og hensigtsmiBSsighed, og for en dels vedkommende er de indrcttet som 

 flskebaade kun i skreitiden, og naar denne er slut, blir de, som oftest, 

 sat i agnsildfart eller lignendc. 



Til ct veludrustet fiskedampskib i skreitiden h0rer en bes^Btning af 

 12 fiskere, 1 dseksmand, 1 fyrb0der, kok, maskinist og f0rer — ialt 17 

 mand med 6 doryer. Enten bar man en brygge med hus iland paa det 

 sted, der 0nskes som station, eller man har en Isegtor eller jsegt foran- 

 ankret der. Disse blir brugt for agningcn af lincrnc, som bes0rges af 

 G leiode msend, samt for opbevaringen af agnet og redskaberne. Nogle 

 f0rcr ogsaa agne kulprammer, og after andre brugcr en stor pram baade 

 til kul og agnoplag, hvilket sidste synes mest hcnsigtsma^ssigt. 



Som agn bruges hovedsagelig „sprutgor" (lever af bteksprntten „ak- 



