'I 



— 118 — 



F0rste gang beskrevet som forekommende hertillands af Rasch^) fra 

 et st£eng af 22 eks. i na^rheden af Dr0bak 1845. 



Under „Micliael Sars"s togter saaes de stadig i hai^et mcUem BJ0rn- 

 0en og Norge og langs eggen ndenfor Troms0. Under loddeindsigene 

 n^rmcde de sig meget Finmarkens kyst (ud for Vardo). J. A. Gbieg- 

 (loc. cit.) mcddeler, at de vel n^st nisen er den hyppigste tandhval paa 

 vestlandet og fanges livert eneste aar om vinteren under fisket. 1885 

 stsengtes 200—300 individer, som A^ar sprsengt ud af en st0rre flok, „der 

 af b0nderne ansloges til at bestaa af ca. 1000 dyr." 



i 



f 



B. De buthovcde dclfitier liar en mere cUer mindrc steil 

 pande og mangier den fure, som lios de spidshovede dclfincr skillcr snuden 

 fra panden. Ligelcdes er kjsevernc kortcre, og tsendernesantal i regelen 

 mindre. I vore farvand ]i0rer hid 3 indbyrdes meget foi'skjellige arter^ 



nemlig : 



Fig. 38. Hvidskjtevingen, DelpUniis acidas.. Fotograferet i Bergens museum 



1) Phocaena communis, nisen (dansk: marsvinet). (Se figur 39). 

 Snuden stump, hovedet lidet. I overkja?ven 50—56 tsender, i under- 

 kjgeven 44—52 (65—67 livirvler). Klumpet, tyk kropsform. Ryggen 



blaasort, bugen hvid. T.sengden ca. 6 fod. Har en sserdeles vidstrakt 

 geografisk udbredelse fra Hvidehavet og Gr0nlands kyster til Prankrige og 

 0sters0en. Den vandrer om vaaren ind i 0sters0en (naar varmen kom- 

 mer i A^andet) og tvinges om li0sten ud igjen, fanges da i Lillebelt. 



Spa^re-Schneidee meddeler (loc, cit.), at den er almindelig 9,v^.r- 

 alt i Troms0 amt, sserdeles talrig under loddefisket A^ed SkjserA^0 april 

 1878. CoLLETT (meddelclscr 1883) mcddeler, at den er lige talrig langs. 

 hele kysten. Grieg anf0rcr det samme for A^estlandet. 



1) Kasch: Beskrivelse over en i Christianiafjordei-i faiiget ny de]phiuart. Kyt 

 Mag. f. Naturv. 4 bd. 1845. 



