( 



! 



i 

 I 



■ 

 ■ 



I 



J 

 |1 







"J 

 i 



'■''\ 



iii 



121 



2) Monodon monoceros, narhvalen (se fig. 43). Hovedet but 

 som lios hvidfisken. I overkjseven Andes et'tandpar, som kun vokser ud 

 hos hamien, hos hvilken i regelen venstre, sjelden begge vokser ud til en 

 „lige, fromadrcttet, spiralfuret stodtand", som kan naa mere end krop- 

 pens halve leengde. Kropsformen ligner sserdeles lividfiskens; hunnerne, 

 som mangier stodtsenderne, faar derfor isser lighed med hvidfisken. men 

 skjelnes dog fra denne vod de m0rke farvepletter. Lsengden naar optil 

 20 fod. De lever som hvidfisken af fisk, bl^ksprutter, men formodentlig 

 ttiest af krcbsd^T. De skal kunne forekomme i store flokko mellem is- 

 flakenc i de arktiske egne og gaar endnu Isenger nord end hvidfisken. 



Kjendt fra Sibirien, NovajaZemblja, SpitsbergeUj Gronland til 65^ n. 



4 



III. Nebhvalerne frembyder enkelte lighedspunkter med delfinerne, 

 nien dog mere med f0lgende, kaskelotten. De har et rundt hoved 

 »icd hvselvet pande, der skarpt afgi'senses fra den „flaskeformede'', neb- 

 9'^tie-e snude. 



Fig-. 44. Bottlenosen, Hyperoodon diodon. Efter Guldbekg 



, -: 



I 'J 

 1 ' 



!> 



■ Hi 



I 



r J 



A 



nHl 



I 



P ^ 



ti . 



;; 



rP 

 l[ 



ll 



i; 

 i' 



, r 

 I 



Tsendcrne er mcgct svagt lidviklede, der findes ganske smaa skjult 

 tiaade i over- og underkjaeve, men udviklede er kun hos hannen 2 eller 

 4 i underkjsevens forreste spids. De udmerker sig ved en tydelig ryg- 

 finne, som kaskelotten mangier eller har yderst lidet udviklet, smaa luf- 

 ^61*. De lever pelagisk i regelen over sv^ere havdybder, og dykker til 

 store dyb efter bteksprut, som udgj0r deres vigtigste fode. Hos os fin- 

 ^6s kun en repr3escntant;af denne gruppe, nemlig 



hel 



Hyperoodon dAodmi, „bottlenosen"^) som den almindeligst kaldes over 

 e landct, andre navne er nebhvalen, andehvalen. (Se fig. 44). Den 

 ^^r de ovenfor nsei^nte [karakterer, kjendes lettest paa den skarpt af- 

 ^kaarne pande, som isser hos de store banner seet forfra har en tydehg 

 ^ii'kelform; dissc kaldes derfor af fangstmsendene „t0ndebund". Farven 

 ^'Q-rierer fra sort hos de unge til brunt eller lysebrunt hos de gamle. 

 lsengden gaar op til ca. 30 fod, dog er den almindelige Isengde 20—25 fod. 



4 L 



;■■ 



# 



r 

 I 



■det 



4 



^) Aiigaaende den nssrstaaende form Mesoploon bidens^ der nogle gange er stran- 

 ved vestkysten, henvises til J. A. GIrieg. Bergen^ Museums aarbog 1897. 



