"/' ■^,. 



^^ 



126 



m0rkeblaa cUer sorte af farve, med undtagelse af de forreste paa hoire 

 side, som cr hVide. Deres storste Isengde er 950 mm. 



Rygsiden og venstre underkjseve brunsorte, undersiderij hoire under- 

 kjseve og indersiden af luffernc livid. 



Kropstengden 60—65 fod, sjelden over 70 fod. 



Folger silde- og loddcstimerne og optrseder langs kysten derfor 

 sserlis- under silde- os* loddefiskerierne. Fan^es doo; offsaa af o^- til med 



{ 



--^^^ 





Fig. 50. 



Finhvalen, Balce7toptera rmtscidus. Efter G. 0. Saks 



regelen 



kril i maven. I Finmarkcn optrsedcr den fra loddens forste ankomst, J 



i marts, udover til li0sten (se nedenfor). Har vseret iagttaget 



4 



fra Novaja Zemblja,, Spitsbergen, Gr0nland til Middelhavet og til JEquator. 



(Se figur 51). 



1 forhold til Isengden som 1 

 til 5V2).' Lufferne usedvanlig smaa, maalende Vii af kropslyengden* 

 Eygfinnen h0i, jevnt krummet med dyb indskjsering bagtil, siddcnde langt 

 foran ved overgangen til sidste tredicdcl af kroppen. Barderne sorte 



c) Balaenoptera borealis. Seihval. 

 Kroppen temmelig slank. (Hoiden 



Fig. 51. 



Seihvalen, Bakmoptera borealis, Efter E. Collett. 



med livide b0rster, der er kr0llcdo og meget fine. Omtrent 330 paa hvef 

 .side, af en st0rste Isengde af 630 mm. 



Hele oversiden, liele lialen og lufferne blaasorte med aflange, lys- 

 farvede flekker, undersiden saa langt som til genitalia livid. 



Kropslsengden 40^50 fod, 



Optrseder i Finmarken til samme tid som blaalivalen (juni— -septem- 

 l)er), da den ligesom denne lever af plankton (kril, Calamis), Udbredelse 

 fra Frankriges vestkyst til Nordkap. 



