130 



^H-*- 



og landscn gj0r dot af mod den paa noglc faa minuttor." Scokesbt fandt 



r' b 



blseksprutter i dons mave, men man liar ogsaa langs land fundct bundfisk 

 i den. Bskimoornc fangcr den ligosom hvidflsken fra sine kajakcr, 



Nogle faa eksemplarcr liar i tidernes l0b forvildet sig til sydligere 

 farvand og strandet der. 



3) HvidfisJcen er ogsaa en udpra^get arktisk lival dog ikke i den 

 grad som de to foregaaondc. Dens udbredelsc strsskkcr sig fra Sibirien 

 i 0st over Spitsbergen, langs Gr0nlands kyster ned langs Labradorkysten. 

 Se desuden den systematiske oversigt. Inden dette omraade foretager 

 den dog betydelige vandringer, hvilket alene kan indsees dcraf, at den 

 ikke kan leve under isen uden at komme op til overfladen for at 

 aande. Naar isen Isegger sig i de Spitsbergskc fjorde og liavet udenfor, 

 maa de derfor flygte. De vandrer da syd og vest mod Amerikas kyster, 

 livor de sa^rlig trgeffes ud for Labradors kyster om vinteren i masser. 

 Det samme er tilfai^ldot med Sibiriens talrige hvidfiskchjorde. Beviser 

 for vandringerne findcs if0lge mundtlige meddelelser til mig 

 fra don erfarne hvalfanger Ingebkigtsen fra Troms0 deri, at 

 ban ofte fandt kugler fra Nordamerika i hvidfisken paa 

 Spitsbergen. 



De kommer til Spitsbergen henimod mai og kaster da sin ene unge. 

 De lever af bkeksprut og flsk, formodcntlig va^sentlig polartorsken og 



]aks oiler sJ0r0je. hvoraf der Andes ma'ngder ved Gr0nlands og Spits- 



bergens kyster. 



Da fangsten af hvidfisk ligcsom fangsten af dellinerne er noget 

 for sig og vsesontlig skiller sig fra den store hvalfangst, som or gjen- 

 stand for f0lgende kapitel, skal jeg med nogle ord omtale den her. 



Ved Gr0nlands') kyster fanges lividfisken enten fra kajakcr med 

 barpuner og landser paa samme maade som sselen, eller med n0tor i 

 isfrie fjorde. Eller ogsaa paa en eiendommelig maade under isen. Naar 

 der nemlig pludselig danner sig nyis, og hvidfisken blir overrasket af 

 denne user land, danner den sig et aandehul, som den stadig maa op- 

 S0ge for ikke at drukne. Disse huller opspores med hunde, da de er 

 v.anskelige at hnde, skj0nt man langveis kan h0re dyrenes pust. Ved 

 .saadanne aandelmller kan der gj0res god fangst. Rink meddeler at i 

 vinteren 1849 dr^ebtes i fem dage ved Claushavn 400 hvidfisk, og i 1850 

 ligosaa mange ved Nugsuak. 



Vanhoeeen meddeler efter Eybeeg, 



■aarlig fangedes 



at der i aarene 1874—91 

 638 hvidfisk i Sydgr0nland og i aarene 1863 — 77 543 



hvidfisk i Norde'r0nland. 



1) H. Bink: Gronland geografi.sk og statistisk beskrevet I og II. KJ0benhavrL 



1855 og 1857. 



E. Vaniioi'FEN: Gr0iiland-Expedition 1891—1893 IL Berlin 1897. 





;^- 



\- 



h 



A 



V 





, J 



