146 



\ 



I maits fangedes 41 finhval 5.6 7oaf journalernes fangstafflnhval 



I april — 



I mai — 



I juni — 



I juli — 



august 



I 



I September 



I 40 fangstaar 



104 

 44 



164 



239 



131 



4 



14.4 - 

 6.0 - 



22. 



32.7 - 



18.1 - 

 0.5 - 



727 



100 





Ved n^rmcre studium af disse tal og endmcrc journalerne selv vil 

 man se, at finhvalens forekomst atViger adskillig baade fra blaahvalen og 

 seihvalcn paa den one side og kn0l]ivalen paa den anden. 



Medens blaa- og seihvalen ikke forekom f&v Iste juni, fangos af 

 finhval 26 % Ur f0rste juni, men disse fangcs dog liovedsagelig til en 

 anden tid end knolhvalenj der ogsaa forokommer i aarets f0rste lialvdel, 

 men indcn denne udclukkende i aarets f0rste maaneder, januar — marts. 

 I dette tidsrum fanges meget faa finhval, som ovenstaaende eksempel 

 viser, i 40 fangstaar kun 41 finlival, dot vil sige 1 pr. fart0i i et aar, 

 dct sanime cr tilfseldet i mai maaned, da der Andes 44 finhval, derimod 

 ser man, at april maaned viser en fangst af 104. 



Med andre ord, finhvalen st0der under kysten sammen med 

 lodden under dennes indsig, der, som vi af kap. 3 saa, i rege- 

 len finder sted i april maaned, senere fjerner den sig igjen 

 fra kysten og skydes senere paa aaret, sommeren, i regelen 

 flere mil paa sJ0en oiler helt oppo mod Bj0rn0en eller is- 



grsensen. 



I april maaned cr den da fuldproppct af lodde; den 24de april 

 saaes f. eks. i Troldfjorden nogle finhvaler, som var saa fulde af lodde, 

 at det randt ud af dcm, da de droges paa land. Om sommeren er de, 

 som f. eks. af Tngebkigtsen skydes vcd BJ0rn0en, fulde af lodde, de, 

 som skydes nsermere Norgc i juni maaned, fandtes at have stor og liden 

 Kristianiasild i mavcrne. 



Hvad der her er anf0rt; tyder ikke paa saa udstrakte vandringer, 

 som vi for de tidligere n^evnte hvalers vedkommende saa var tilfa:^ldet. 

 Til samme resultat kommer vi ved betragtningen af de erfaringcr, som 

 er gjort angaaende finhvalens forplantningsfprhold. G. A. Guld- 

 BEEa har anstillet en stor rsekke unders0gelser over hvalernes fostre, 

 hvis storrelse han har maalt til forskjcUige aarstider. Maalingerne visto 

 vistnok nogen individuel variation, men tyder dog i det store og hole 

 paa, at finhvalen har en bcstcmt parringstid nemlig aarets f0rste maane- 

 der, hvilket ogsaa bekrseftes af andre iagttagelser. 



.!l 



k 



