— 156 — 



Af mere tilfseldig art saa vi i dot foregaaende kapitel, at den fangst 



var, som kom istand dervcd, at man i kysthavct (skjsergaarden, fjordene) 



med n0tor stsengte inde st0rre eller mindre msengder af slige hval, som 



til visso aarstidor regelmsessig S0gte ind i disse farvand. Ved omtalen 



a,f grindehvalen nsevntes, livorledos denne af og til paa P8er0erne og og- 



saa hertillands i st0n'o maengder fangcdos paa denne maade, dot samme 



saa vi, ved Bergenskysten var tilfteldct med vaagelivalen, i Danmark med 



marsvinene" (niserno), paa Spitsbergen 



hvidfisken. 



Den es-entli^-e hvalfan^-st adskiller sig dog fra disse mere leiliglieds- 



;; 



Og don sibiriske kyst med 



o 



vise fangster derved, at den ops0ger hvalen i sit element paa det aabnc 



hav og binder an med ham dei 



i en kamp, der saa mangen gang bar 



fra begge sider. 



vseret f0rt paa „liv og d0d" 



ScoRESBY^) skildror i sit ber0mte v^erk, hvorledes ban tasnker sig 

 oprindelsen til, at fiskerne ved den Biskaiske bugt forst vovede at binde 



an med de store hvaler. 



Han antager, at livalcrne leilighcdsvis bar 



kommet til at odelsegge fiskernes garn, og at fiskerne for at beskytte 

 disse, „som antagebg udgjorde det v^esontlige af, lavad de eicdc", 



brugte 



sine pile og spyd for at jage hvalerne. „Ved nn at skyde paa disse 

 bvaler, vil de utvivlsomt v?ere blevne overrasket ved at finde, at istedot- 

 for at vsere vilde, forfserdelige og farlige dyr, som de havde troet, var 

 de r^dde og uskyldige. Denne iagttagelse vil da lettelig have indgydt 

 dem saa meget mere selvtillid og mod, at de mest forvovne af dem enten 

 for kappelystens skyld eller i haab om det rige bytte eller ogsaa bare 

 af dnmdristiglied or blevne bevsegede til at nserme sig nogle af disse dyr 

 og endog til at vove at bore sine spyd i deres krop. Naar de da mer- 

 kede, at dyret ikke viste nogen tanke paa at gJ0re modstand, men at 

 det tvortimod 0icblikkelig med st0rste hast flygtede ned mod havets bund, 

 og at det, naar det igjen kom op til overfladen, var ganske afkrasftot 

 og oiensynlig i en d0ende tilstand — 

 om muligheden af at binde an med nogle af disse dyr ved lijselp af en 

 line forsynet med en spids pil eller spyd. Ilvis de nu til enden af denne 



i sit fiskeri, saa 



vilde denne vise dem det sted, hvor det saarede dyr ndmattet af sine 

 bevsegelser kom op, og denne boje vilde desuden drive dyret til en saa- 

 dan grad af ndmattelse, at det vilde falde som et let bytte for de for- 

 vovne fiskere. Naar forst et saadant dyr var fanget paa denne maade. 



da maa de have undfanget tanken 



line bandt en af de bojer, som de almindelig brugte 







man havde igert dettes vserdi at kjende, da vilde udsigten til fordel 



vsere nok til at faa hvalfangsten igang." 



1) Naar der her og i det foJgende lienvises til Scoeesby, gJEelder det hans : An 

 account of the arctic regions. 1820. 





