-yciir- 



160 



med 



fangst af 150 lival. 



Danskc, Hamburgcre, Franskmasnd og Spa- 

 dclte bugterne og havnepladsene mellcm sig, 



niere vistc sig ogsaa, de 

 byggcde paa land store etablissomenter som HoUgendernos Smecrenburg, 

 ,,en liden by af re>spcktabel st0rrelse.'' ^ I aarenc 1660 til 1670 var der 

 fra Holland og Hamburg mellcm 400 og 500 seilere. „Inspekt0ren for 

 den hoUandske fangst paa denne tid (1697) forteller at da ban engang 

 laa i en af Spitsbcrgens bugter mcd sit skib „De fire br0dre", der havde 

 en last af 7 hvalfiske ombord, samlede der sig en rigt lastet llaade paa 

 dennc placls, bestaacndo af 121 hollsendere, hvis last bestod af 1252 

 hval, 54 hamburgerc mcd 515 bval, 15 bremere mcd 119 hval og 2 

 emdcncrc med hval." 



mcd 515 bval 



Hcle flaaden bestod dcrfor af en flaadc paa 192 



skibe, der bragte hjem produkterne af 1888 hval" og det paa en havn 



alene. — 



Jeg har i de sidste linier saa kort skildret dcnne det 17de aar- 



hundredcs raskc udvikling af Gr0nlands- cllcr Spit sbergsfangst ens stati- 



stik udcn at omtale alle de inter essante enkeltheder vcd de forskjcllige 



aars udbytte og de forskjcllige nationers deltagelse og indbyrdes stridig- 



heder, fordi vi for vort hovedformaal noppe har noget at Isere af disse 



— i og for sio- meo^^et iateressante ting. 



Her 



skal 



vi kun 



se lidt paa selve hvalernes forekomst i dette 



tidsrum. 



I begyndelsen af det 17de aarhundrede blev hvalfangsten paa 

 Spitsbergen drevet som det saakaldte ,,bajfiskeri'' eller fjordfangst. 

 ScoRESEY skildrer, at trancn] blev kogt Hand i kobberkjedlcr, barderne 

 blev renset, og mens en del af mandskabet drev paa hermed, gik restcn 

 paa fangst! Ailerode i 1630 til 1640 blev fjordfangsten daarligere, 

 hvalerne blev mere og mere sky, dc forlod fjordene og fangsten gik 



bcrgens 



over til den saakaldte „isfangst" langs iskantcn. 



Man kunde da kun leilighedsvis s0ge ind for anker i 

 fjordc og iallefald ikke koge paa land. Man maatte f0lge iskantcn 

 fra Spitsbergen nedover mod Island, som vore sselfangere nu gJ0r 



det. 



I dcnnc tid opstaar da ogsaa Jan May en fangsten, som, saa- 



aiimrende 



vidt jeg kan se, omkring 



1640 naaede sit maksimum og gav 



fangster, saaledes at et skib i ct aar gjordc 2 reiser liver med fnld last 

 af 1000 t0nder tran. Og denne Jan Mayen fangst holdt sig til ud i 

 80-aarene af det 17dc aarhundrede. 



Imidlertid aftog fangsten og i begyndelsen af det 18de aarhundrede 

 (1716) begyndte man fangsten i Davisstrsedct og „alleredc 1721 ud- 

 rustedes en storartet flaade fra forskjcllige nationer for hvalfangst paa 

 Baffinsbuglcn. Flaaden bestod af 355 seilere, hvoraf 251 hoUandske, 

 55 hamburgske, 24 fra Bremen, 20 biskaiske og 5 fra Norgc." Udover 

 st0rstedelcn af det ISde aarhundrede fortsatte da dennc fangst. At den 



