V -^^ 



1G9 



af hvalfang-erne er sprcdte over dc forslgcllige felter i den nordlige og 

 sydlige del af det Stille ]iav, i det Japanske hav, og laster paa over 

 3000 t0ndcr er ikke ualmindeligt paa et tre aars togt." 



I 1842 var antallet af amorikanske skibe 594 og andre landos 230,- 

 saa at hele verdensflaaden dengang liavde 824 hvalfangstskibe. 



Fra 40-aareno begyndte denne hvalfangst at gaa tilbage. 

 118 6 var fangstudbyttet kun dot halve af i 1837, skj0nt tranpriserne var 

 hoiere. Hele hvalfangerflaaden gik da op til 560 skibe. 11870 sank 

 antallet til 316 skibe, der var saaledes fordelt: 12^ 



5 i 



den noi'dlige og 



sydlige del af Atlanterhavct, 41 i det Indiske hav og 65 i Stillehavet. 



I 18 7 5 taltc hele flaaden 163 skibe, hvoraf 134 drev kaskelot- 

 fangst. Mange af de store og beremte felter var nu forladte, og laster 

 kunde nu kun faaes ved de mest energiske anstrengelser og de st0rste 

 seiladser. I den vcstlige del af Stillehavet, det Indiske o^g Japanske 

 hav, hvor tidligere store flaader seilcde, var der nu kun faa skibe. 1880 



forlod amcrikanerne ganske det 

 Isengere og l^ngere. 



Indiske hav. Samtidig blev reiserne 



„F0r 1830 kunde et skib, som lastede 2000 t0nder krydse i Stil- 



hjem med kaskelotolic, fuld last efter 2 aars tid. 



lehavet og kommc 



Dot samme skib kunde seile til Delagoabugten cller Woolwiclibugten og 

 tage last med olie i 15 maaneder eller til Brazihens kyst og vende hjem 

 efter 9 maaneder, fuldlastet med ohe af de hvaler, som Andes i disse 

 farvand; men alt dette er forandret, og reisens langvarighed staar nu 

 ikke i forhold til den m^ngde olie, som man faar med hjem." 



Vi har i dot foregaaende talt om denne hvalfangst som udelukkende 

 kaskelotfangst, idct vi hovedsagelig har havt til hensio-t at vise den 

 samlcde bedrifts historiske vsekst og senere tilbagegang. 

 har i hele dette tidsrum ogsaa vseret kaskolotten, saaledes drev i 



Hovedfangsten 



1875 



af 162 skibe 134 kaskelotfangst. Men disse hvalfangere opdagede under 

 sine verdensseiladscr ogsaa en hel del andre hvaler. hvis Reoo-raflske ud- 

 bredel 



se har den a]lcrst0rstc interesse, om det end maa beklages, at 



deres legemsbygning synes saa 



I'aadcr adskiUg uldarhed over, hvor mange 



forskjellige grupper. 



ufuldstsendig undors0gt, at dei 



endnu 

 arter der findes inden de 



Paa 0stsiden af Sydafrika, rundt Crozctt0erne, St. Pauls 0, Ker- 



guelen, ligelcdes 



nserheden af Ny-Zealand og 



udenfor Sydamerika 



det Behringske 



(Chili) fan dt man rothvaler. Saadanne fandtes ogsaa 



hav, det Okhotske hav og belt ned til Japans kyster. Van Beneden og 



Gervais^) antagcr, at alle rethvaler maa indordnes under 5 former. 



1) Osteographie des Cetaces. Paris 1880. 



- 



3 i 



il 



ff* 



