^ 



V 



«^ 



— 179 — 



ikke kunde gjores af den storrelse, at flensning'kunde forcg-aa ved skibs- 

 siden og spsekket bringcs i lastcrummet, maatte hole denne proces fore- 

 gaa i land ved de saakaldte hvaletablisscmentcr, beliggcnde i en 

 eller anden bckvem liavn nser dot felt, hvor tilstrsekkelig fangst kunde 

 paarcgnes for de smaa dampskibe. Dctto or i hovcdtrsekkene dot karak- 

 teristisko ved fangstmaaden af flnhval i Finraarken. 



Don ovenfor nsevnte spidsgranatharpun or det redskab, som gjorde 



liele denne bcdrift mulis'. 



I rogelon bestaar den 



i en sranat, der skruos 



fast paa liarpunen, saaledes at dens ladning anta3ndes, naar et med syre 

 fyldt glasr0r knuses af harpunens kl0r, som springer ud og borer sig ind 



u 



',• 



h 







\';-. 



■v' 



^^ 





K^-=l'^";C:?-v:;^-;^s='^:=,.=^'^^^^^^^ 





>*^ 





--^f. 

 tK' . 



■.^f 



' ^^ 



'>. 





^>v:-^ ;-: 



,'v>^ ^ 



^x^ 





j^'.-fi/-^ .^;' 



ii^Si-? 



'"■^^ 



;&? 



Eig. 68. 



Flensning af lival paa stranden. De store spaskstykker winches af med 



kraftige staaltauge. 



\ ^ 



^ 



r 



V 



i hvalkjodet, saasnart harpunen trj:effer. > Hole redskabet er 1,35 meter 

 langt og kanonen af 3 toms kalibor. AUigevel maa man paa en 15 fav- 

 nes afstand sclv med de bodste greier for at vsere sikker paa at kunne 

 trseffe. Der bruges i regelen en 300 favne lang, 5V4 — 5V4 toms (om- 

 kreds) line, af hvilken for]0beren ligger skudt op foran kanonen og 



restcn i lastcrummet bag winclien. Det er denne svsere tunge line, som 

 gj0r, at skuddet maa affyres paa saa nsert hold. 



Kaar hvalcn ikke dor straks, efterat granaten er sprunget, stikker 

 den f0rst ned mod bundcn, siden med stor fart forever, og fortseller hval- 



12* 



