Sjette kapitel. 



r 



Striden mellem fiskeri og hvalfangst 



histoi'ie. 



Oversigt I don tidligere ofte omtalte indstilling angaaendc hvalfangsten i 



overstridens Fininarkens og Troms0 amter giver kommissionen af 1890 en udf0rlig 



historisk fremstilling af striden mellem fiskeri og hvalfangst. Af denne 

 fremstilling fremgaar det, at „Finmarkens indvaanerc ligc fra begyndelsen 

 af ikke synes at have havt noget godt 0ie til hvalfangsten; thi allcrcde 

 i 1873, for loddefisket endnu var hegyndt, omhandlede amtmanden for 



departcmentet, at den sterkc aftagen af fisket i Varangerfjordon 



tilskreves af fiskerne hvalfangsten." 



Som man af femte kapitel vil have seet, bestod hvalfangsten i 

 begyndelsen af 70-aarcne udelukkende af hiaahvalfangst, i 1872 blov 

 der skudt 40, i 1873 36 stykker. 



Og fangstcn dreves kun 



Varanger- 



fjorden fra Foyns etablissement ved Vads0. Professor G. 0. Sahs, som 

 i 1874^) unders0gte fangsten, ndtaler om dcnne folgende: „Dcn hvalart, 



som Foyn 



efter al rimeliirhed intetsomhelst at bestille med lodden. Dens f0de 



saagodtsom 



udelukkende ' fanger, den saakaldte blaahval, har 



bestaar efter gjentagne af mig anstilledo unders0gelser af mavens indhold 

 ngesten udelukkende af en lidcn gjennemsigtig rseke (Thysanopoda inermis) 

 eller som den heroppc kaldes „kril 

 hvalarter, som fulgtc lodden 



og 



nogen 



a 



Saes paaviste, at der var andro 

 optraadte under loddefisket for „ved 

 loddefiskets slut at forlade kysten og at f0lge lodden tilhavs, hvorimod 

 hlaahvalen f0rst efter loddefisket beg^mder at indfinde sig 

 msengde under kysten for at fraadso i 

 som af str0mmen paa denne tid bliver sat op 

 Varangerfjordon. Selv de, dor endnu fremdoles holder paa den gamle 

 forostilling, at det er hvalen, der jager lodden ind mod kysten, vilde 

 saaledcs ikke kunne have nogensomhelst rimelig grnnd til urolighcd, da 



dc umaadclige masser af „kril 



under land navnlig 



• 



1 



V 



fl 



k 



'> 



L) Iiidberetning tU indredepartementefc for aaret 1874. 



