199 



r 



instinktsmasssig- folger hvalcn for at finde f0de, da den ellors af sig selv 

 maatte finde do under land staaende loddestimcr. Skulde dctte muligens, 

 forholde sig saaledes, livilket ligesaalidt kan modboviscs som bcviscs, vil 

 i^esultatet blive, at med hvalcns Mdstsendige fordrivelse f0lger Finmarks- 

 fiskets oph0r. Men under enlivcr omst^ndighed or dot nu en uimod- 

 sigelig kjendsgjerning, at under de hcldigc og store flskerier liar altid 

 hvalen vseret en mcdarbejder. 



Skulde dot imidlertid vise sig, at hvalens fordrivelse fra vorc kyster 

 virkelig skulde have en odel^ggende virkning paa de store, fiskerier og 

 derved Isegge en liel landsdel 0de for en uberegnefe fremtid, noget 



• ^ O ? CD 



iiigen videnskab hvorken kan bekrsefte ellor benegte, — maa det for- 

 ^entlig indr0mmes — at det er et altfor voveligt fors0g, der anstilles 

 ved fremdeles at tilstedo hvalfangsten i dens nuv^rende udstrgekning. " 

 Jeg har citeret denne forestilling saa udf0rligt, da den synes mig 

 at vsere den bedste fremstilling af de anskuolser, som i slutten af 80- 

 aai^eue samlede befolkningens meninger om sig. Som udtryk for disso 

 nioningor forelaa der da i slutten af 80-aarene en mceno-de udtalelser oir 



I ii 



I I 



lorslag fra Troms0 og Finmarkens amter og det dels fra lierredsstyrclser 



^S kommunebestyrolser, dels fra fiskeriforeninger, dels 



. ^ ^, dels totalfredning for hole aaret, 



^Gls til isto juh, dels til 15de juni, dels til Iste juni. Amtmaadcn 



amtmoend. alle udtalte sig- for fredning, 



fra fogder 



og 



»udtalt 



rn 



sig 



^ for totalfredning til 15de juni saavel i Finmarkens som i 

 |i*oms0 amt, dog kun forsaavidt et ligiiende forbud vedtoges afRusland. 

 I^dtil dette sker er ban af den formcning, at lov af 19de juni 1880 b0r 

 ^^''cmdeles gj0res gjjBldende." 



Professor 

 Han udtaler i 



^^rig'e unders0gelser 



Sars forctog paany i 1889 unders0gelser 

 sin beretning herom til indredepartcmentet: 



fangsten alt 



i Finmarkon. 



„Siden" do 



„er nu hengaaet on ra3kke af aar, hvori lival-, 



mere og mere har udviklet sig, saa af dor nu findes, 



1^ Gdctfor et par, over et dusin forskjollige etablissementcr, fordclto over, 



^^^ Finmarkens kyst, fra Skaar0en nordenom Trom30 til don russiske 

 ^r^.nse. 



lival 



eo- 



entlige 



foriiold, 



blevue 

 flsk 



Ligeledes er man nu begyndt ogsaa at fange, andem slags 

 cud. blaahvalon, ja i de senere aar har antallet af finhval (den 

 loddohval) og seihval vasret det langt overveiondo. I samme 

 som livalfano'sten har udviklet sig, er ogsaa klafrorne fra iiskerne 



iiiere h0ilydte, og man har i do senere aars mindre heldige lodde- 



crier troet at se et sikkert forbud paa, at dette fiskori 

 _. ^^^'alfangsten, tilsidst gansko og aldeles vil oph0re. 



/ 



., paa grund 



. . ^ . o ^o ir Don herskcnde 



isnoie mod denne bcdrift har faaet sit udtryk ved et paa sidste thin 



h^- stortingsmand 

 ^^dnmg af hval ved Finmarkens kyst for et tidsrum af 10 aar." 



(r 

 o 



Akke fremsat forslag, gaaende ud paa absolut 



