201 



^ _^P>^t5^5 



^ 



^ 



7de august samme aar sin indstilling" til ny lov. 



I henhold til herom fremsat forslag fra indredepartementet bevilgedes 

 tel0b til nedssettolsG af en kommission (af 30te januar 1890), til livis 

 formand udnsevntes kaptein i marinen Niels Juel. Denne kommission 

 afgav 



Kommissionen har fortjenesten af at have tilveiebragt et sserdeles 

 stort materiale vsesentlig af historisk og statistisk art, ligcsom den ogsaa 

 indhentede en msengde ndtalelser fra forskjelligt hold. 



Om grundlaget for dens egne overveielser udtaler kommissionen: 

 !,Som seet findes der i de officielle doknmenter, som omfatter fiskernes 



hvalfangstens skadehghed, saagodtsom ingen paa bestemte 

 ^^u,v.. ^.^^...^...^..^... „Nogct bevis for paastandcnes rigtighed 

 kun undtagelsesvis, medens 

 levere fyldestgjorende saadant for deres bedrifts uskadelighed." 



Man har derfor for en st0rre del vseret henvist til avisartikicr, 



^oferater, samtaler, ogen 



pi^ofessor Saes's erldaeringer og indberetningor, til hvalfangernes im0do- 



klas'er 



'fe 



over 

 falita bvs'iret arg-umentation." 

 f0res 



der forlanges, at hvalfangerne skal 



J? 



erfaring 



og de optagne forklaringer samt til 



b 



raaelser, og 



delvis til de 



fremsatte lovforslag 



iiogcnlunde fyldig fremstilling 

 eller indbidte." 



og grnndene til dissc 



rive en 



de vsere virkelis-e 



Kommissionen uddoler 



nu fiskernes „klagemaal 



a 



i en lang rsekke 



X 



forskjellige grupper og diskutterer dorna3st punktvis hver cnkolt. Disse 

 ^1' af meget forskjcllig art. F0rst dr0ftes politisk-natioiial0kono- 

 ^iske sp0rgsmaal som „bygdeinteresser", „skattGsp0rgsmaal", konku- 

 ancen mellem fiskernes og hvalfangernes tranprodukter, hvalfangstsp0rgs- 

 ^aalets anvcndelse i den politiske konknrrances tjeneste. 



Saa gjcnneragaaes selve loddefisket i historisk-statistisk 

 l^cnseende. 



Dernsest dr0ftes de natnrhistoriske sp0rgsmaal som hvalens 



forhold til loddens og torskens indsig, fangstens indflydclse paa livalbe- 



standcn, livalafifaldets 

 land. 



Og tilslut betragtes betydningcn af mulige koUissioner og sammen- 

 st0d mellem de to bedrifters fartoier (sp0rgsmaa], der nsermest henh0rer 

 ^nder fiskeriopsynets administrationssfsero.) 



For samtlige punkters vedkommende finder kommissionen do mod 

 hvalfangsten fremf0rte paastande nberettigede. Den anf0ror som hoved- 

 ^ssultat af sine overveielser: 



„I henhold til livad der er anf0rt i det foregaaende, er kommissio- 



skadelighed for dyrelivet og fiskebestanden langs 



^Gns samtlige medlcmmer fuldt enige i de der anforte prsemisser samt i, 

 ^^ der i anlodning af hvalfangsten i Troms0 og Finmarkens amter ikke 

 Paakrseves andre lovbud end politibestemmclser." Altsaa ingensom- 

 helst frednins- ansees n0dvendig og dctte motivefes paa den ene side 



