r-^ ___ 



224 



at oph^ve. Ved den nye lovens § 1 vilde forbudet mod fangst af andrc 

 livalarter indenfor milegrsensen i samme tidsrum blive lisevet, og § 4, 

 dor ligosom lovens 0vrige paragrafcr skulde blive. staaende, vilde da blive 

 den bestemmelse, som baade paa og udenfor S0territorict skulde hindrc 

 kollisioncn mellem fiskere og hvalfangere. 



i 



* 



af mm forcslaaede bcstemmelse vsere tilstrsekkelig til 



Andre frem- Som man bar seet, vil den ovenfor foreslaacde bestemmelse bidrage 



tidsopgaver. til at fredo finhvalbostanden, idet et ikke ubetydcligt antal, dor skydes 



f0r Iste juni, vil blive skaanet. De forslag, som bar vseret fremsat i 

 tidens l0b, liar imidlertid vse^ret vsesentlig vidercgaaende og veeret saa- 

 ledes formede, at de stillcde os overfor den eventualitet, at hvalfangsten 

 umuliggjordes. 



Vil nu den 

 frem igjennem tiden at bcvare hvalbestanden? Dette sp0rgsmaal kan 



kun fyldestgj0rende besvares, naar der foreligger v^sentlig st0rre erfa- 



ringer om disse ting, end man for 0ieblikket bar. 



Fra statens side b0r man derfor eftcr min mening ogsaa i frem- 

 tiden have sin opmerksomhcd hcnvendt paa sp0rgsmaalet om foriioldet 

 mellem fiskeri og hvalfangst paa den ene side og sp0rgsmaalet, om hval- 

 fangsten kan regiileres som en varig indtsegtskilde paa den anden side. 



For at l0se de opgaver, som disse sp0rgsmaal indebaercr, maa man 



arbeide videre med studiet af hvalfangsten og desuden efterhaanden 



tr^effe de bestcmmelser, som kan give staten anledning til paa et senore 



tidspunkt at have mest mulig frie hsender til at tr^ffe den ordning, som 



senere erfaringer visor at v^ere den 0nskchge. 



at oprettolson af nye etablis- 



sementer 



det 



mig, 



Af hensyn liertil synes 



og gjcnoptagelse af drift ved nedlagtc etablisscmentor, indtil 

 mere erfaringer om hvalfangstens videre udvikling og hvalbestandens af- 

 tagcn foreligger, ikke b0r tillades, ialfald ikke uden administrationcns 



samtykke. 



Forbud mod anteg af nye etabhssementer kan selvf0lgelig gives, 



uden at nogens ret gaaes for user, om det ansees at v^re i samfundcts 



interesse. 



Forbud mod gjenoptagelse af drift af et allercde ncdlagt etabbsso- 



ment eller et etablissement, der i fremtiden nedla^^gges, kan billigvis kun 



gives, saaledes at en bestemt frist regnes fra lovens ikrafttrsedelse. 



Mindre frist end et aar b0r der formcntbg ikke vsere tale om, men saa 



kort frist kan visselig ssettes, om end dette maa sigcs at v^re en sser- 



f 



^ 



