Syvende kapitel. 



Hvilke maal b0r arbeidet for det nordlige 



Norges fiskerier stille sig? 



^ 



Dybere aar- 



?agertilanti- 

 hyalfangst- 

 bevgegelsen. 



Det 



F 



forslag- til losning- af stridssp0rgsmaalene mcllem flskeri og 



hvalfangst, som jeg i det foregaaende kapitel har fremsat og motiveret, 

 stemmer forsaavidt overens med det vsesentlige i de af flskernc oprinde- 

 lig stillcde kiav, som det S0ger at forebygge livalfangstens indflydelse 

 paa fiskct under loddemassernes indsig og desuden tilsigter bcvarelse af 

 den hvalart, som har betydning for fiskerierne. Derimod stiller det sig 

 i modssetning til de krav cm absolut forbud af hvalfangsten, som i de 

 senere tider er fremsat, og det fordi jeg ikke bar kunnet tillsegge hval- 

 fangsten de vidtr^kkcnde f0]ger for fiskeribedriften, som den almindclig 

 af fiskerbefolkningen og denncs talsma^nd paastaaes at have. 



For enhver unders0ger, som paa et eller flere punktcr stiller sig i 

 modssetning til on saa' sterk og encrgisk bevsegelse som anti-hvalfangst- 

 bevsegelsen, vil dot foles som en phgt at begrunde sit standpunkt ikke 



alene saaledes, at han rent 



egne forslag, men ogsaa paa den maade, at han S0ger at klargjere de 



dybere aarsagcr og grunde for de forslag, om hvilke opinionen samler 



:sig, men som han selv ikke kan tiltrsede. 



Hvallovkommissionen af 1890 formaaede ikke at give anden for- 



klaring for bevsegelsens omfang og st0rrelse end den, at opinionen var 



af en sserdeles paagaaende og mere eller mindre aabent 



F 



■arbeidende agitation. Den siger herom: „Komiteen har fundet stotte 

 for sin opfatning i den almindeligc mening, som nsevner uden forbehold 



saglig fremholder motiverne for sine 



kunstig lavet 



do 5 — 6 mamds navnc, der 



v^esentlig har 



bidraget til at holdc hval- 



.sp0rgsmaalet oppe samt til, at stodse st0rro og st0rre fordringer er ble- 

 vne opstillede. Ogsaa disse fordringer beerer i og for sig agitationens 





