234 



for Yestfinmarken ogsaa med en linedamper. Man liar herved troct at 

 kunne opiiaa i det korteste tidsram at faa most malig oversig-t over, hvor 

 der bedst kan arbeides med sommcrfiske i det hele — ogsaa udenfor do 

 felter nser laud, som fiskerne allerede kjender. 



Den forliaabning, som jeg vod min deltagelse i udarbcidelsen af disse 

 forslag har liavt, har veeret den, at man, naar resultatcrne af fo rs0geno 

 forelaa, vilde vaere istand til paa grundlag af et stort, sikkert materialo 

 at optage til dr0ftelse dot store sp0rgsmaal: Hyorledes skal man bedst 

 hj^lpe til, at en bedrift med bcdre redskaber og fart0ier kommer ic^ang 



— eller paa glid i Finmarkea? 



Det er da min tro, at tiden vil vsere indc til paa bodste maade at 

 hja?lpe folk til at komme over den iivished og uklarhod over, hvorledes 

 bedriften bedst b0r keggcs an, som man nn kan f0le er saa frem- 

 herskende. Det vil da vistnok vaerc klart, at det fremtidigo arbeide ikke 

 vil burde fortsaitte med linedampore som do f0rste orionterende forsog, 

 som nn or igangsattc af doa grand, at en saadan damper kan overfare 

 den st0rste strseknin^. Det fremtidiirs arbeide maa have til maal at 



ssette igang pr0vedrifter passende for solve befolkningen. 



Der liar vseret saerdeles meget talt om oprettelsen af et egot laane- 

 fond for Finmarken i den tanko, at do i mange heaseender eicndommelige 



forhold der 



blandt andet og sserlig mangelen af kapital 



var det, 



som fortrinsvis gjorde fiskeriernos opkomst umulig mod do midler bl. a. 

 laanefond, som af statcn er oprettet til dot hole lands fiskeriers fremme. 

 Man har fordret laan paa langt lempeligere vilkaar, end de andro laan 

 giver, saaledes har man udtalt n0dvendigheden af, at fiskerne fik et laan 

 svarende omtrent til hele fart0iets kostendc, at laanet a'aves tU lave 



renter og at staten gav laanet udcn garanti af kautionister. Jeg har for 

 min del stor sympathi for — ja jeg anser dot for at Yddve en n0dvendig- 

 hed, at der fra statens side gj0res, hvad der er muligt, for at ophjselpo 

 Finmarkens befolkning, og for mig staar det usedvanhge i disse forslag 

 i og for sig ikke som nogen hindring for, at de fremmos. Derimod staar 

 det for mig som tvivlsomt, om disse forslag om' oprettelsen af et permanent 

 laanefond paa andre betingelser end dem, som gj^elder for det 0vrige 

 land, er en foranstaltning, der cr n0dvendig eller et rigtigt udtryk for 

 de vanskeligheder, med hvilke Finmarkens fiskere nn har at kjsempe. 

 Idet jeg paany minder om, at man i Finmarken har formaact at skabe 

 en bankfiskerflaade for haakjserringfiske og sselfangst, udtaler jeg som 

 min tro, at det fremfor alt gjaelder vcd eksemplets magt at faa igang den 



som har begyndt saa mange andro steder paa vor 



samme ndviklinir, 



kyst, og at vise, at dette er muligt. Saadanne frcmskridt kommer kun 

 igang ved crfaring om, at fromskridt kan gJ0res, og hertil kraeves fors0g 

 og atter fors0g.- Paa grund af opgavcns storrolse mener jeg, at kraftigo 





IL 



n 



> 



* 



-.■•> — "l"i>^ i"^^ I^^i^^i-^-J r -.fi- '-"■-Arir APiU^ 



H^-rCn^ ■■!■ ■■J-' 



