273 



F 



8er0erne 



om 



Her skal ogsaa nsevnes iidt om ueren. 



kan silden om sommeren forekoxnme i temmelig store 

 mgengder samlet I slutningen af jiili 1900 fik vi derude i en garnsset- 

 ning et par maal fin sild; herr H. W. Fries fra Aalesund har ogsaa 

 jort fors0g der med godt udbytte. Men iaimindelighed gaar silden en- 

 keltvis og spredt i havet. Det ser ud, som den til tider af aaret — 

 h0sten — S0ger dybt ned for at finde fode, og altsaa ilcke alene foretar 

 store horisontale vandringer, med ogsaa heever og ssenker sig vertikalt. 

 Da den imidiertid ved raske bevsegelser undgaar redskaberne, er det 

 ofte ikke muligt at konstatere dens forekomst eller forf0lge den ude paa 



aabent hav. 



Ueren eller r0dfisken 



har altid liidtil liavt ord for at opholde sig „paa bunden". Alene prof. 

 Nansen har efter sme erfaringer fra Ishavet antaget, at den levede midt 

 i vandiagene. Vi har fundet den i maingde mange steder i Nordhavet i 

 en 2—300 meters djbde under overfladcn, hvor dybden til bunden var 

 mange gange saa stor. Den lever aaret rundt raidt ude i hivene, aldeles 

 uafh^engig af bunden^ og foretar sandsynligvis ikke saa store regelmsessige 



vandringer som torsken. 



Laksens og 0rretens udbredelse, vandringer og indbyrdes for- 

 hold har vseret gjenstand for flere aars unders0gelser. I 1898 bevilgedes 

 der paa ferskvandsliskeriernes budget midler til unders0gelser over lakse- 

 yngelens vandringer. Disse unders0gelser har vseret udf0rt af kand. 

 Knut Dahl f0rst som stipendiat ved videnskabernes selskab i Trondhjem, 

 i de sidste to aar som bestyrer af den] biologiske station i Trondhjem 



Resultatet af 

 en afhandling 



Hoved- 



nied et mindre bidrag fra ferskvandsfiskeriernes budget. 

 ■anders0gelsernej der nu er afsluttede, er offentliggjorte i 

 betitlet 



,,0rret og ungiaks samt lovgivningens forhold til dem. 



resultatet bestaar deri, at laksen allerede som meget liden (ca. 13 



cm. 



lang) forlader ikke alene vore elve, men 



ogsaa 



de af vore farvande. 



u 



hvor laks fiskes, og ikke vender tilbage, f0r den er henimod 50 cm. lang 

 (som „svellung" eller „la3ksing''). Dels ved opdr?etningsfors0g, dels ved 

 unders0gelser i det aabnc hav bar det lykkedes at bevise^ at laksen i 

 disse mellemlic^i:^ende st0rrelser tidliiifere ikke har v^eret n0iagtig kjendt 

 Og beskreven, og at dette forhold har medf0rt, at en del af „sj00rreten 

 ansaaes som unge laks, der maatte soges strengt beskyttede ved lovgiv- 

 inngen. Vor tidligere lovgivning paa dette oraraade har derfor vseret 

 digteret af denne opfatning og en flerhed af dens bestemmelser angaaende 

 ttiaskeviddCj udkastelsespligt, mindstest0rrelse har havt til hensigt at be- 

 skytte den „lakseyngel'S der formentes at indeholdes i begrebet sj0- 

 i^rret. Mange af disse bestemmelser har paalagt bedriften adskillige 

 iilemper, idet de ikke alene har hindret fangst af vore fjordes rigdom paa 

 *sJ00rretj men ogsaa har udelukketj at de samme redskaber kunde be- 

 nyttes til fani^st af anden fisk end laks. Ved hr. Dahls ovennsevnte 



