293 



1^ 



til soiii en hovedbetingelse ; seilevne in. m. maa naturligvis medtages ; 

 vi bar i ans0gningen om statsbidrag taget sigte paa denne sag. 



Der er flere ans0gninger indkoramen til styret om hjselp til for- 

 bedring af baade, samt hjeelp for at kunne ssettes istand til deltagelse i 

 Svendsgrundfisket, men vi bar ikke turdet gaa videre i bevilgningsveienj 

 da det er et belt aar at arbeide i uden noget statsbidrag, og kassa- 

 beboldningeii vil b0ilig tiltrsenges for budgetterminen 1902 — 1903. 



Foruden de afboldte styrem0derj bar der i aarets l0b vserct af- 

 boldt 3 sserdeles godt bes0gte medlemsm0der. De f0rste af disse m0der 

 gjaldt en udtalelse vedr0rende bavfiskefors0g i Finmarken; dette fors0g 

 iverkssettes og fremmes ndelukkende af Norges fiskeristyrelse. 



Det andet m0de gjaldt et bavfiskefors0g paa'^^GJ£esb0en i oktober og 

 november maaned.- De tilstedevserende iiiedlemmer (ca. 50) besluttede 

 enstemmig, at det skulde bevilges af foreningen kr. 500 som bidrag til 

 et saadant fors0g. I henhold til denne beslutning bevilgede styret, efter 

 ^t det var given anledning til konkurrance, bel0bet kr. 500 til J0rgen 

 Andreassen lier fra Vardo. AUe betingelser som blev stillet nied hensyn 

 til fors0get, blev opfyldt, men af den indsendte journal fremgaar, at vei- 

 I'et, som i disse to maaneder var et eneste uveir, umuliggjorde alle for- 

 S0g og trodsede alle anstrengelser, der blev gjort for at konstatere, om 

 der var fisk eller ei. Efter at J0rgen Andreassen havde overskredet 

 tiden for fors0gene paa Grj£esb0en, seilede ban til Gryllefjord, og vi bar 

 derfor den gleede at kunne meddele, at ban er den forste, som med 

 seilskude representcrer Vard0 paa dette ber0mte fiskefelt. 



Det er to store sp0rgsmaal, som styret vistnok i en vid udstrask- 

 ^i^g bar diskutteret og arheidet med, dog uden at foretage noget aktu- 

 ^It; det ene er „bvalfredningssp0rgsmaalet", det andet er „kobbeb£erjin- 

 gerne". 



Med beusyn til hvalsp0rgsmaalet, saa bar vi ikke villet „forcere" 

 ^^f hensyn til de videnskabelige undcrs0gelser, som vi formoder fremdeles 

 paagaar, men vor tausbed maa ikke tydes dcrbcn, at bvalfredning er 

 ,^indre paakra^vet. Det bar vist sig iijor, og det viser sig iaar, at der 

 staar store fiskestimer udfor Finmarkons kyster paa dybden fra 100 til 

 ^00 favne; enbver som bar drevet dybsagnfiske, ved meget godt, at noget 

 l^nsomt dybsagnfiske ikke kan drives paa saadan dybde; linefiske kan 

 beller ikke praktisk trsede i stedet tidlig om vaaren, da det er omtrent- 

 l^g nmalig at forskaffe agn, thi lodden staar ogsaa paa dybet og kan 

 Ikke tages. ,,Hvalen", som i fordums dage opererede i fisk- og lodde- 

 stmier og bragte disse til at st0de under land eller paa grundere vand, 

 iorekommer nu i et 5,mindretal", og den jages og skydes flere mile fra 

 ^i^d; den mission, som den if0lire naturens love bar udf0rt i fordums 



^§e, kan den saaledes ikke nu udf0re mere, og folgerne deraf for Fin- 



