V 



— 388 



ssetteSj indtil den samlede udredning af det hele sp0rgsmaal foreligger. 

 Jeg vil imidlertid i dette tilfa^lde i korthed antyde, hvilken betydning 

 ovenanf0rte tal kan have. I udlandets fiskerilovgivning bar i de senere 

 aar efter indf0relsen af praktisk-videnskabelige fiskeunders0gelser fast- 

 ssettelsen af et s. k. „biologisk minimum-maar' for faiigst af madnyttig 

 fisk havt flere talsmsend. Det vil mod andre ord sige, at hvis en mini- 

 mumsst0rrelse for fangst af madnyttig fisk ved lov skal fastssettes,, denne b0r 

 ssettes saa h0it; at alle fangede individer i det mindste en gang i sit 

 liv bar havt anledning til at producere yngel og derved bidraget til ar- 

 tens for0gelse. Efter dette princip maa derfor intet ikke kj0nsmodent 

 individ fanges. Der bar ogsaa i vort land vseret paa tale, at et lignende 

 princip bnrde f0]ges for hummerlovgivningens vedkommende. Herved er 

 imidlertid f0rst at merke, at, efter hvad ovenfor er anf0rty st0rrel- 

 sen for kj0nsmodenbedens indtrseden varierer ikke saa lidet. Man maa 



t 



altsaa for hummerens vedkommende tage en gj ennemsnitsst0rrelsej og 

 denne kan neppe ssettes lavere end 23 V2 — 24 cm. (for vestlandet 

 maaske endnu h0iere). Ogsaa under forudssetning af, at en saadan for- 

 h0ielse af minimumsgrsensen for tiiladelig fangstst0relse blev gjasldende 

 kun for hunnerne, viser allerede det af mig ovenfor angivne forbold mel- 

 lem tallet af kj0nsmodne og ikke kj0nsmodne banner (de sen ere noget 

 flere end de f0rstn8evnte)j hvilket tab dette vilde bringe fiskeren, da ban 

 blir n0dt at udkaste omtrent halvdelen af de hunner, som efter nugjsel- 

 dende love er salgbare. Da endvidere bannernes og hunnernes antal er saa 

 nogenlunde lige (i de iinders0gte partier var der sammenlagt 1 653 buii- 

 ner og 1375 banner), saa vil altsaa den del af fangsten, som maa udka- 



stes, udg]0re omtrent 



af det bele. Forel0big skal jeg ikke gaa nser- 



mere ind paa dette sp0rgsmaal, da jeg 0nsker at indsamle yderligere 

 materiale til belysning af sp0rgsmaalet. — 



opmerksombed benvendt paa at unders0ge, 



Jeg bar endvidere havt niin 

 hvor stor procent af fang- 



Dog 



er mit materiale endnu forlidet for 



sten saadan bummer udgJ0r, som i n^Bstforegaaende fiskeperiode var un- 

 dermaals, det vil m. a. 0. sige, bvor stort tilskud den bestand, som den 

 salgbare bummer udgj0r aariig, modtager fra den forbaandenvjjerende be- 

 stand af undermaalshummer. 

 at'tillade nogle sikre udtalelser. 



Angaaende bummerfisket i det 0stlandske og da specielt ved Hva- 

 ler, som vel turde vsere blandt de rigeste distrikter paa 0stlandet og ved 

 kysten overhovedet, kan f0lgende meddeles, som jeg dels selv havde an- 

 ledning til at se, dels indbentede ved samtaler med fiskerne. Ved Hva- 

 ler benyttedes naesten udelukkende salt agn (sild etc.) i teinerne, da det 

 var umuligt 



1 



fisketiden at erbolde fersk fisk 



tilstrsekkelig mgengde. 



Paa andre steder (Fredriksvsern) omtaltes ogsaa bottlenoskJ0d, t0rfisk, 

 etc., og SiBi'lig betragtedes taskekrabben (cancer pagurus) som godt agn. 



( 



I 



4 



