167 





maendene eller de, som trader i f0rers sted, besidder en vis kyndighed 

 som navigat0rer og inclsigt i de fag, som foruvrigt vedkommer skibe og 

 skibsfart. Og da de tyske eksamensfag omfatter en god del mere end 

 de norske i navigation, bliver de krav, som det offentlige stiller til den 

 habile fiskeskipper ombord i tysk farkost, saameget desto st0rre, end hvad 

 man her i Norge hidtil har n0iet sig med. En user mere paavisning af 

 forskjellen faar udssettes til en anden anledning. Kun skal her bemer- 

 kes, at saaledes som det tyske havfiskeri har uclviklet sig, er det baade ble- 

 vet noget andet end vort almindelige bankfiskeri og tillige blevet saa 

 langt fjernet fra hjemlandets fiskehav, at det har karakter af en inter- 

 national nseringsvei, som i flere vsesentlige punkter er helt forskjellig fra 

 den norske fiskeribedrift, saaledes som denne hidtil har artet sig. Man 

 kunde sige, at medens mandskabet paa cle norske farkoster er sj0vante 

 fiskere, er det paa de tyske^meget mere fiskende eller med fiskeri syssel- 

 satte sj0folk; de norske fisker i samlag paa egen skude, de tyske fisker 

 som hyrede arbeidere for et rederi. 



Dette gjselder jnsermest den tyske fiskerflaade ude i Nordsj0en og 

 under Island. Det fiskeri, som drives naer kysten og inde i 0stersj0en, 

 har en anden karakter, mere lig den norske fiskeribedrift, hvad mand- 

 skabet angaar. 



i de tyske NorclsJ0havne er lidet s0gt og fserre i antal, er skolerne i 

 0stersj0byerne bedre bes0gt og langt flere i antal. Ialt skal der nu 

 vsere 20 igang, deraf 8 vecl Nordsj0ens og 12 ved 0stersj0ens kyst. 

 Undervisningen er overalt gratis ; skolerne holdes af selskabet „Seefischerei- 

 Verein" (som nyder et stort statsbiclrag), det S0rger for lokale, skaffer 

 undervisningsmateriale og l0nner lsererne. Navigation er her et forholds- 

 vis underorclnet fag, medens fiskeri, naturlsere. varekundskab og almen- 

 dannende fag er hoveclsagen. Det er de offentlige navigationsskoler, som 

 har overtaget den egentlige navigationsundervisning, vsesentlig beregnet 

 paa koffardifart. Praktiske 0velser ombord paa sjoen har ingen af de 

 to slags skoler. De kundskaber, som ikke gaar ind under navigation i 

 engere forstand, s0ges udbreclt bland t fiskerfolket dels gjennem foredrag, 

 dels ved specielle b0ger og skrifter, som aarlig udgives af „Seefischerei- 

 Verein", og som er inclholdsrige, omfatter mange discipliner og tillige 

 gj0r tjeneste som haandb0ger i navigationsundervisning, i fortegnelse over 

 fyre og sj0merker, „ledetraad u i fiskeri- og sj0fartslovgivningen, saavel- 

 som i meteorologi, styreregler og signalsystem m. m. Enkelte af disse 

 udgaver af haandb0ger og l8ereb0ger for fiskere er nogetnser m0nster- 

 gyldige, om cle end ikke i alle punkter er saa instructive som f. eks. 



som var udstillede i fiskeriafcle- 



I medf0r heraf viser det sig, at medens „fiskerskolerne" 



nogle franske „haandb0ger for fiskere' , 



lingen paa verdensudstillingen i Paris 1900. Saavidt j eg har havt anled- 

 ning til at erfare, 



findes der ikke i noget af de 3 nordiske 



lande en 



