i^a 



194 — 



* 



selvstamdige, eiere af sine fiskeredskaber og sine farkoster. I visse dele 

 af distriktet har sikkerlig laanefondet hjulpet mange paa fode og derpaa 

 gjort dem til velstaaende folk; men st0rsteparten af fiskerne i andre 

 dele af distriktet har greiet sig selv efter nogen hjselp fra handelsstan- 

 den eller fefter samarbeide med kamerater og medeiere i dseksbaaden, 

 sk0iten eller dampbaaden, hvormed fisket er blevet drevet aaret rundt. 

 Denne min opfatning af sagens sammenhseng fik jeg bestyrket ved 

 at faa rede paa forholdene i andre lande; jeg tsenker ikke her paa for- 

 holdet inden de store havfiskerier med en talrig dampskibsflaade som 

 fra England og Tyskland eller med en statsunderst0ttet og praemiebe- 

 gunstiget seilskibsflaade som fra Frankrige. Men jeg tinker udeluk- 

 kende paa forholdene i de lande, som ligger os nsermest, og hvis folke- 

 karakter og sociale stilling er mest lig vort eget folk og land. Jeg me- 



per Sverige og Danmark. 



Det eiendommelige ved udviklingen af Sveriges havfiskeri er dette, 



at fiskerne ved den bedrift er fiskere og intet andet, og dernsest at de 



eier sine farkoster og driver fisket 



fsellesskab. Tildels ved offentlige, 



billige laan, men allermest ved samarbeide og indbyrdes fae]les0konomi 

 er fiskerne i Bohuslan en jevnt, selvhjulpen klasse. Og, som distriktets 

 fiskeriintendant, Dr. Malm, nylig med saa rammende sandhed udtrykte 

 det, de svenske fiskere ombord i sine egne, tarvelige sk0iter staar sig 



7 * 



bedre og faler sig mere tilfreds end de engelske mandskaber ombord i 

 de store, modern e trawldampskibe, hvori de ikke eier en flis. Det er 

 jo ogsaa ganske betegnende for de 0konomiske forhold, at svenskerne 

 kj0ber og tjener godt paa fiskeri med cle engelske, gamle kuttere, som 

 englaenderne selv maa saelge, fordi fiskeriet med dem ikke lsengere I011- 

 nede sig for de — kapitalsterke rederier! Det er nemlig ikke saame- 

 get dampkraften i farkosten, som energien hos de selveiende mandska- 

 ber, hvorpaa det tilslut beror, om saldoen skal komme paa den rette 



side og blive stor. 



De danske fiskere paa vestkysten af Jylland, synes mig, er kom- 

 met end laengere. Og her er aarsagen tre vigtige faktorer i fsellesskab : 

 Fiskere, som bare driver fiskeri og intet andet. Let adgang til ved bil- 

 lige laan af stat og kommune at kunne anskaffe sig fiskerfart0i. Og — 

 for det tredie og allervigtigst — fiskernes udprsegede sans for fa^llesskab 

 og andelsdrift i lighed med cleres 0vrige landsmamd, de danske b0nder. 

 Dette sidste er frugten af den nyere tids aancl i hele det danske sam- 

 fund. Fiskerne har bare fulgt sine landsma3iids gode laere og erfaring i 

 dette stykke, 



i meieribranchen. 



Om enkelte eider ved det danske fiskeri, seet fra clet her frem- 

 holdte standpunkt, skal jeg tillade mig at anf0re f0lgende, specielt mecl- 

 delt til sagens belysning og af megen interesse for os: 



' 



1 



