197 





) 



Forskjellige typer af fis~kerfart0ier i Nordeuropa. 



Nogle modeller paa Pariserudstillingen. 



Man merker baade i skrift og i tale, at der for tiden hos os er 

 megen tjenstvillig iver for at anbefale anskaffelse af dampbaade til fiske- 



i 



riet. Og hver gang det meldes som en nyhed, at en liden dampbaad 

 er bestilt eller gaaet af stabelen, har publikum en f0lelse af, at et nyt frem- 

 skridt er gjort til ophjselp af vor fiskeribedrift. Man henviser stadig 

 til de lande, hvor fiskerdampbaadene 0ges i antal i rask fart; men man 

 har ikke meget at melde fra de 0vrige lande, som ikke kan eller vil 

 bruge dampbaade. Og clog er det virkelige forhold dette, at netop de 

 lande, som driver lignende fiskerier som de norske, har fremcleles faa 

 eller nsesten ingen dampbaade i sin fiskerflaade. Hvorfor? 



Paa min stipendiereise og ligesaa under mit besog af Parisudstil- 

 lingens fiskeriafdeling var jeg opmerksom paa det hensigtsmsessige i at 

 faa udrede sagens rette sammenhseng i dette stykke, og jeg skal derfor 

 omhandle dette her og s0ge at slaa fast enkelte sandheder, som jeg 

 mener man altid b0r have for 0ie under denne velmente iver for at an- 



skaffe dampbaade til fiskeriet. 



Det gj colder som en grundregel, at det er fiskeriets art og fangstens 

 forhandling, som'bestemmer, hvad slags farkost er den mest hensigtsmses- 

 sige for bedriften i det enkelte tilfselcle. 



Hvor selve fangstarbeidet maa foregaa med farkosten i fart, f. eks. 

 under trawling, er det klart, at dampkraft er hensigtsmsessigere end seil. 

 Og oravenclt : hvor fangstarbeidet er knyttet til en og samme plet for 8 a 

 14 dage, eller lamgere, i trsek, vil en dampbaad ingen fordel yde for be- 

 driften, men bare medf0re en betydelig for0get udgift, f. eks. under line- 

 fisket paa en banke efter fisk til saltning ombord. Endvidere: hvor 

 det gjaelder at forhandle fangsten straks, levende eller fersk iset, vil en 

 seilende farkost ofte vsere utjenlig som f0lge af stille, og alene en damp- 

 baad findes hensigtsmsessig, ja eneste brugelige sort farkost. Er det 

 derimod noget nser ligegyldigt, enten fangsten kommer tillands f0rst eller 



i ugen, eller indrettes fangstturene til anl0b af havn en gang om 

 maaneden, eller kun en gang i hele ssesonen paa nogle maaneder, saa 

 er dampbaad for kostbar eller iallefald ikke af nogen nytte uden den 

 ene gang, man skal S0ge havn. 



Ud fra disse betragtninger er det indlysende, hvorfor de engelske 

 og tyske trawlere naesten udelukkende er dampbaade, og saa mange af 

 de belgiske, samt hvorfor de danske r0dspaettefiskere har en liden skrue 

 til fremdrift i stille veir. For dem alle er seilfart0ier en betydelig 

 drawback, og i den indbyrdes konkurrance et sikkert tab i de fleste til- 

 felde. Ligeledes er det indlysende, hvorfor der f. eks. i hele den hollandske 



sidst 



