251 



i i 



« 



** 



' N 



4 



alt er analog med de tilsvarende for bomuldsgarnene angivne. Garnene 

 blev prsepareret med: catechu, birkebark og quercitron, med og uden 

 efterfolgende behandling med oxydationsblandingen af kobbervitriol og 

 chromsurt kali; fremdeles med kobber og zinkharpikssebe. 



Betragter man styrkeproverne ved hampetraaden, saa ser man to 

 for det f0rste, at disse ved samme garnpr0ve falder overmaade 

 ujevn, og at det derfor her knapt er muligt at faa en paalidelig gjen- 

 nemsnitsvaerdi af to bristningsfors0g med samme sort traad, og for det 

 , at traaden ved sJ0vandets indvirkning svsekkes paa en anden 

 maade end bomuldstraaden ; naar den sidste overhovedet blir svaekket, 



ting, 



anclet 



saa gaar dette 



hurtig for 



sig saa den snart er helt gjennemraadclen, 



hampetraaden derimocl svaekkes ganske gradvis, ogsaa der hvor prseser- 



* 



veringsmicllet 0iensynlig har havt en gavnlig virkning. Ogsaa her ser 

 man at de kun med garvestof behandlecle garn svsekkes adskillig hurtigere 

 end de ogsaa med blandingen af kobbervitriol og chromsurt kali behand- 

 lede. Af de tre garvestoffer synes catechu at vsere bedst, dernsest quer- 

 citron. Kobber-, respective zink-, harpiksssebene synet at have nogen 

 beskyttende virkning paa hampetraaden, men dog ikke i saa h0i grad, 

 at man opmuntres til fornyede forsog i samme retning. 



I almindelighed kan man sige, at traaden aftager 



i vaegt samtidig 



med og proportionalt med, at den aftager i styrke; traaden tseres 0ien- 



synlig bort ved at den henligger i vand, og aftager derved i styrke. 

 Her er ligeledes interessant at se, at de kun med garnstof barkede garn 

 ved neddypning i vand opsuger mere af samme end de, der tillige liar 

 vseret behandlet med oksydationsblandingen; da disse tillige er mest hold- 

 bar 



; 



viser de 



ogsaa, efter lsengere ticls henliggen i vand, en betydelig 



st0rre bristningslasngde i vaad tilstand end de kun med garvestof be- 

 handlecle. Ved no. 6 og 7 er bristningslamgden i tor tilstand efter 11 

 ugers henliggen i sJ0vand henholdsvis 4.9 og 5.3, tal der giver en meget 

 feilagtig oplyseing om garnenes respektive styrke, hvorimod clenne kom- 

 mer fuldt tilsyne i bristningslsengden for det vaade garn (efter 11 uger 

 i sjoen) , henholdsvis 2.5 og 1.63. 



Bristningslsengden for det vaade garn viser sig i clet hele som den 

 paalideligste maalestok for garnenes godhed og brugbarhed, idet den 

 samtidig giver et udtryk for garnenes absolute styrke som og for den 

 d0clvsegt, garnene reprsesenterer i vaad tilstand. 



Som resultat af de med hampetraad anstillede preserveringsfors0g 

 Daaa msn sige, at disse har vseret lidet tilfredsstillende. 



De almindelige garvestoffer alene har in gen prseserverende ind- 

 % delse, men derim od i f o r b i n d e 1 s e med k o b bervitriol og c h r o m- 

 surt kali en ganske betydelig beskyttende evne. Emnet er som man 

 ser, slet ikke udt0mmende behandlet, hvorfor det skal tages op paanyt. 





