og Advarsler mod Sygdommen. Af de danske 0vrig- 

 heder i Gronland og af Granlsendernes Myndigheder, de 

 saakaldte Forstanderskaber^ blev truffet adskillige Be- 

 stemmelser til Forhindring af Sygdommens Udbredelse. 

 De vigtigste af disse vare, at ingen Mand fra Arsuk 

 maatte foretage en Isengere Rejse eller bossette sig 

 andetsteds i Gr0nland uden Leegeerklaering for, at ban 

 var sund, at ingen Pige fra Arsuk maatte gifte sig med 

 en Mand andetsteds fra uden Sundhedsattest fra Laegen. 



Overfor de Skibe, der besejlede Arsukfjorden, blev 

 der ligeledes truffet forskellige Forholdsregler for at for- 

 hindre Indforelse af friske Tilfaelde. — Alle disse Be- 

 stemmelser bleve sikkert gennemf0rte, saa godt det lod 

 sig g0re; men ikke alle Detailler i dem vare gennem- 

 f0rlige. 



Efter denne historiske Overs'gt maa jeg tillade mig 

 at indskyde nogle Bemserkninger om, hvorfra mit Kend- 

 skab til Sagen stammer. 



I 90 — 91 var jeg ansat som Laege i Ivigtut og fik 

 allerede her noget Indblik i og Interesse for de om- 

 handlede Forhold. I Sommeren 93 bar jeg i 6 Maaneder 

 vseret ansat som Laege i Arsuk. F0r min Oprejse havde 

 jeg her hjemmefra samlet en Del Oplysninger om Sagen, 

 blandt andet fra de nu levende Laeger, der tidligere 

 havde vaeret ansatte i Ivigtut og Arsuk. Under mit 

 Ophold i Arsuk omgikkes jeg daglig de c. 100 Menne- 

 sker, der boede her, og holdt stadig skarpt Udkig efter 

 mulige Syfilistilfaelde; desuden unders0gte jeg to Gange 

 hele Befolkningen for Syfilis, hvad de maerkeligt nok 

 fandt sig i uden videre Indvendinger ^). Desuden bar 

 jeg unders0gt en Del af Befolkningen paa de naBrmest 

 liggende Bopladser for Syfilis. Ved disse Unders0gelser 

 fandtes ikke hos nogen Udbrud af frisk Syfilis eller 

 sikre Tegn paa nyhg overstaaede syfilitiske Lidelser. 

 Dernaest samlede jeg alle de Oplysninger, jeg kunde faa, 

 om de for Syfilis behandlede Gr0nl8endere og deres 

 naermeste Familie. Mine vigtigste Kilder vare Laege- 

 indberetninger og Sygejournaler for Ivigtut og Arsuk, 



^) Ganske ejeudommeligt var det. at Msendene kun modstrsebende 

 lod sig unders0ge og viste sig ret generte derved, medens 

 det ikke syntes at genere Kvinderne i nogen vsesentlig Grad. 



