38 



lydende Navn Peter Hansen. Han var en Blanding, opdragen 

 ved Ivigtut Kryolithbrud ; han talte godt Dansk, hvorfor han 

 altid anvendtes som Tolk og var med ved alle mulige Lejlig- 

 heder. En Feetter til ham, Pavia (gronlandsk for Poul), den 

 dygtigste blandt de yngre Grenlsendere i Arsuk, var den 

 fjerde af Bessetningen. Desiiden ledsagedes vi, som altid 

 naar man rejser i Grenland, af en Kajakmand, en gammel 

 Saelhundefanger ved Navn Moses, en gemytlig og venlig lille 

 Mand, velkendt med Kysten, med Vejr og Vind. — Klokken 

 blev henimod 9 Aften, fer vi kom afsted, men Turen skulde 

 den Aften ogsaa kun gaa til en lille Ukivigsalik, en Mils- 

 vej borte. Snart var Baaden klar, Moses havde provianteret 

 sig med en stor Rulle Skraa og sat sin Kajak i Vandet, og 

 rask gik det nordpaa i den smukke lyse Sommeraften. Kl. 10 

 naaedes Bestemmelsesstedet ; Baaden lagdes ind i en Bugt, 

 indenfor hvilken fandtes en hyggelig lille Dal, hvor der var 

 fortrinlig Teltplads, gronklgedt Klippebund og Lee imod Vinden. 

 Lidt Isengere oppe paa 0en laa et Par smaa Soer, hvor der 

 efter Gronlsendernes Sigende plejede at yngle Lommer og 

 ^nder. Nu fandtes der ingen, og Forklaringen herpaa var 

 ikke vanskelig, thi da vi nsermede os 0en, saas et lojerligt 

 Dyr lobe omkring paa den; ved nsermere Eftersyn viste det 

 sig at vsere en blaa Polarreev, i Feerd med at fselde sin 

 Vinterpels, hvis lange Haar endnu sad hist og her i Totter 

 men staerkt blegede, saa at den herved fik et besynderlig 

 broget Udseende. Den maatte vaere sluppen over paa 0en 

 om Vinteren, da der var islagt over til det faste Land, var 

 saa bleven afskaaren, da Isen bred op, og havde nu i For- 

 aaret og Sommeren fristet en kummerlig Tilveerelse; til Fode 

 havde den kun haft, hvad Havet skyllede op til den, sammen 

 med ^g af Tejster, der pleje at yngle paa 0en i Maengde, 

 og hvis Reder fandtes overalt paa de omvserende 0er, kun 



