51 



da Turen kun skulde vare et Par Timer, medtoges ingen 

 Bagage, og Gronlaenderinderne bleve efterladte ved Teltene. 

 Iforvejen forherte jeg dog, om de ikke hellere vilde med, 

 og om de ikke var bange for at blive tilbage; grenlandske 

 Kvinder ere nemlig ikke meget heltemodige. Imidlertid viste 

 de sig umaadelig kry, og vi andre roede saa afsted, maatte 

 krydse lidt mellem Isen men kom godt over til 0erne. Her 

 ovre mente Gronlgenderne, at der rugede en Del Ederfugle. 

 Paa den forste storre 0, der afsogtes, blev der ikke fundet 

 Reder, derimod adskillige Levninger af gronlandsk Beboelse 

 og adskillige Grave. Fra en af disse stak en underlig Ting 

 frem; nogle Sten vseltedes til Side, og det viste sig da, at 

 de dsekkede alle en Gronleenders Redskaber, der efter for- 

 dums Skik vare lagte i Grav samtidig med Manden selv; 

 her fandtes Pile, Kastetrseer, Ojenskserme, Snushorn, Trse- 

 stykker, anvendte til at gore lid med ved at gnides mod 

 hinanden, forskellige Dele til Brug i Kajaken og ved Ssel- 

 fangst, for en stor Del Ting, der nu vare gaaede af Brug 

 eller havde en anden Form end den nu almindelige. Gron- 

 Isenderne ynde ellers ikke, at man rorer ved de gamle 

 Grave, men her svarede de paa vor Foresporgsel, at det var 

 dem hgemeget, og selv vare de ivrige ved Undersogelsen ; 

 imidlertid, da det nseste Dag blev Regnvejr, vare de ikke 

 belt utilbojelige til at anse det som en Hsevn fra de plynd- 

 rede Eskimoers Aander. Paa Toppen af en neerhggende 

 knejsede nogle af de store hvidvingede Maager (Larus 

 glaucus) oppe paa Tuerne; en Afsegning af 0en efter Reder 

 gav imidlertid intet Udbytte, Atter her forfulgte 2 Svart- 

 bager os med deres uafladelige Skrig, kredsende over vore 

 Hoveder. Lidt borte fra Land opdagedes Grunden til deres 

 ^ngstelse. Paa et Isstykke laa en Unge, ikke mere end 

 halvvoxen, og sejlede ud i Verden; hvor den var landet, er 



4* 



