58 



levende Vsesener kun saas en Havorn [Haliaetos albicilla), 

 der muligvis havde sin Rede her i Neerheden, gik vi om- 

 bord, og rask gik det nu hjemad. 

 Rejsen var endt. 



Sol- Og Maaneringe. Det hsender ikke sjseldent, at 

 man om Solen eller Maanen ser een eller flere store Lys- 

 ringe, i hvilke der af og til bemserkes skinnende runde 

 Lysskiver, de saakaldte Bisole eller Bimaaner, ligesom 

 der ogsaa gennem disse Himmellegemer kan vise sig lyse 

 Striber i vandret eller lodret Stilling, Sol- eller Maane- 

 S0jler. Undertiden optrseder Fsenomenet dog i seerlig 

 pragtfuld Form, idet Himlen gennembrydes af talrige, hver- 

 andre skserende Ringe. Kun faa lagttagere have set det 

 fuldstsendigt, og medens det viser sig, kan det gentagne 

 Gange sendre sit Udseende, saa at Beskrivelsen af det kom- 

 plicerede Luftsyn bliver naesten lige saa vanskelig som For- 

 klaringen over, hvorledes det tsenkes opstaaet. 



Vi skulle her give en Fremstilling af det fuldstaendige 

 Faenomen af den Art, som Lowitz saa i Petersborg den 

 18/29. Juni 1790 (se Fig. 1). 



Ved en med Dunster opfyldt Atmosfsere viste Synet sig 



fra Kl. 71/2—121/2, dog 

 ikke altid lige fuldstsendigt. 



1. En Ring af omtrent 

 22° Radius, som havde 

 Solen a til Midtpunkt. Den 

 er indvendig blaalighvid. 

 I Reglen er dette en eneste 

 Kreds, som paa den indre 

 Side er skarpt begrsenset 

 men ligesom udvasket paa 

 den ydre. Lowitz saa i 

 Stedet for denne to hin- 

 anden skserende Kredse b 

 ode. Skeeringspunkterne 

 ere d og e. 



2. En Ring z z z, 

 der har Solen til Centrum 



og ligeledes er farvet med rodt inderst, I Reglen viser den 

 renere Farver end den indre Ring. Dens Diameter er 44**. 



Figl. 



I 



