io8 



nyere Oplysninger om vort Fsedrelands Fugle, selv om der, som i detS 

 foreliggende Vaerk, kun fremlsegges det raa Materiale. Til et saadan^l 

 Arbejde horer imidlertid forst Fagkundskab, dernsest Kritik ved Ind- 

 samling og Sigtning af Materialet og endelig Omhu ved Sammenskrivning^ j 

 af de indvundne lagttagelser. AUe tre Dele skorter det i hoj Grata: 

 paa hos Udgiveren. — Nogen Tid efter Bogens Udgivelse er udkommeral 

 en Eflerskrift, hvori nogle af de groveste og en ringe Brokdel af d^ 

 mindre Fejl ere rettede ; de saaledes rettede Fejl lades her selvfolgelig ; 

 uomlalte. — Bogens Indhold hidrorer dels fra Literaturen dels fra private •^l 

 Meddelelser ; men den foreliggende Literatur er rigtignok benyttet paa 

 en hojst forbavsende Maade. Medens »Nsestvedegnens Fugle« saa at 

 sige genoptrykkes med Fejl og meget tvivlsomme Angivelser, synes 

 Udgiveren, hvor utroligt det end lyder, ikke at kjende Christiansens 

 og Barfods foromtalte Afhandlinger, uagtet Medddelelser fra disse to 

 Msend jevnlig anfores. Winges Aarsberetninger citeres vel et Par 

 Steder, men ogsaa til dem tages der grumme ringe Hensyn. Et ganske 

 morsomt Eksempel herpaa er Meddelelsen om de to Vandstare afl 

 Varieteten melanogaster, der 25. Oktober 86 flej mod Anholts FyrJ 

 og som hvis Hjemmelsmand anf0res »Jagtl., K.« (Jagtiidende, Kalkau) 

 Sidstnsevnte har formodentlig Isest Meddelelsen i »Jagttidende« og fortalt** 

 den til Udgiveren, men »Jagttidende« har rigtignok aftrykt Meddelelsen 1 

 efter Winges Aarsberetning, saa det er en lang Omvej, de to stakkels.> 

 Vandstsere af Varieteten melanogaster have maattet gere. — Lseser en 1 

 Udlsending Collins Bog, vil han faa det meget fejlagtige Indtryk, at t 

 xNsestvedegnens Fugle« er det Hovedvgerk. hvoraf vi Danske i de .' 

 senere Aar have 0St vor Viden om Landets Fugle, saameget mere som. 1 

 Udg. mod Skik og Brug ved en overordentlig stor Masngde Meddelelser ' 

 ikke anforer, at de tidligere have vseret trykte andetsteds ; eksempelvis • 

 kan blot anfores, at Hagerups Meddelelse om Gransangerens 

 Ynglen her i Landet har vseret offentliggjort baade i »Naturen og Men- 

 nesket« og Winges Aarsberetning for 1893. 



Vasrre end den uheldige Brug af Literaturen er imidlertid den Maade, 

 hvorpaa Meddelelser fra en Msengde forskellige Mennesker ere skaffede 

 tilveje og benyttede. Gennem en af Udgiverens Medarbejdere, fhv. 

 Apotheker Baagoe, er der sendt Foresporgsler ud til en Del Masnd, der 

 antages at have nogen Kendskab til Fugle, og paa den Maade er der 

 indkommet talrige Oplysninger af hejst forskelligt Vserd. Medens ad- 

 skillige Meddeleres Navne borger for deres Angivelsers Rigtighed, ere 



