Indledning. 3 



strnehelser; den beskyld^s nemlig for at skade Vildtstanden, 

 at tage Harer, Raalam, ja Ra;ve; at den tager noget Vildt, 

 kan vel ikke nasgtes, men for en meget stor Del er dens 

 Fode Smaagnavere, Mus og Rotter. Saaledes fandt Pro- 

 fessor Collett i Christiania i et Par Haandfulde af dens 

 Gylp, der bragtes ham: 40 Vandrotter, 4 Markmus, 9 

 brune Rotter, 9 Skovmus og 3 Egern. De Ugler, der yngle 

 i Kirker, miste deres Ynglepladser af en ejendommelig 

 Grand, den nemlig at Kirkeejerne mange Steder lade 

 Sci2tte Luger for Glamhullerne, saa at der ingen Lejlighed 

 bliver for Uglerne til at komme ind paa Kirkeloftet. Lige 

 saa gait, ja maaske v^erre gaar det Natuglen, der oftest 

 yngler i Triehuller i Skoven; Nutidens Skovbrug taaler 

 ikke de hule Traser, hvori den bar sin Rede; og selv om 

 Skovbrugeren onsker at holde sin Haand over den, efter- 

 str^ebes den ofte af Jc-egeren med Bosse og Paslesaks. Skov- 

 hornuglen, der til Ynglepladser bar gamle Krage- og Rov- 

 fuglereder, er vist nok den, der med Hensyn til Rede- 

 plads klarer sig bedst, men den er faatallig. 



0nsker man at vide, hvoraf Uglerne leve, kan man gaa 

 forskellige Veje. Den mest direkte er at se, hvad de fange; 

 men da Fangsten ofte gaar for sig i Tusm0rke, er dette 

 jo ret vanskeligt; man kan da undersoge de Forraad, som 

 de, sierlig i den Tid de have linger, samle i Reden ; i 

 Foraaret 1895 fandt jeg i en Rede 10 Markmus og 2 

 Skovmus, i en anden 10 Rodmus og 8 Skovmus og i 

 Husmus. En tredie Maade er at unders0ge Mavesi^kkens 

 Indhold, hvorved der selvfolgelig opnaas nojagtige Re- 

 sultater, men hvortil der ogsaa kra;ves et stort Antal 

 driebte Ugler. Saaledes ere de store Unders0gelser ud- 

 forte, som de forenede Staters Landbrugsministerium har 

 ladet foretage for at komme til Klarhed over, hvad 



