ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1881, N:0 1. 17 



observerades, var: Plagiothecium sylvaticum, elegans och Mühlen- 

 beckii, Hypnum molluscum och Lejeunia cavifolia. 



Den 8 — 14 juli hade jag till hufvudstation Ostads gäst- 

 gifvaregård, belägen nära vestra stranden af södra Bullaresjön. 

 Flere ställen i denna nejd utmärka sig genom mycken natur- 

 skönhet; och i synnerhet är utsigten öfver de båda Bullare- 

 sjöarne med rätta prisad såsom storartad. Under min vistelse 

 här gjorde jag företrädesvis till min uppgift att undersöka trakten 

 närmast vester och norr om n. Bullaren (Sgheutz tyckes mest 

 ha egnat sin uppmärksamhet å s. Bullarens stränder, äfvensom 

 åt trakten öster om de begge sjöarne). Först, den 9 juli, styrde 

 jag kosan åt nordvest till en ungefär 3 / 4 mil från Ostad belägen 

 sjö, Bohlsjön. Vägen gick för det mesta öfver myrar och olän- 

 dig mark. Under denna vandring hade jag tillfredsställelsen att 

 påträffa den i Sverige mycket rara Pogonatum aloides var. ß 

 defluens Brid. (Dicksoni Tum), l ) som, ehuru sparsamt, förekom 

 på fuktig lerjord tillsamman med hufvudformen jemte P. urni- 

 gerum, Dipliyscium foliosum och den temligen sällsynta Junger- 

 mannia hyalina. Den nämnda sjön, omgifven som han är af 

 till det mesta kala klippor, erbjöd en ganska ödslig anblick; 

 och mossvegetationen på dess strand bar i det hela just icke 

 heller någon särdeles tilltalande pregel. Dicranum longifolium 

 och Jungerjnannia attenuata antecknades här. I närheten af 

 sjön utbredde sig en vidsträckt torfmosse, med, bland annat, 

 Hypnum stramineum ß obscurum 2 ), Dicranella cerviculata, i 

 stora massor, Tetraphis pellucida och Sphagnum rigidum. 



Den 10 juli företog jag en vandring längs utmed n. Bulla- 

 rens vestra strand. Vegetationen var nästan hela vägen mycket 

 torftig och enformig. På klipporna — hvilka här i allmänhet 

 äro mindre tvärbrant stupande och mindre tätt hopträngda än 



1 ) Fruktskaftet än alldeles nedsänkt mellan bladen, än något litet höjande sig 

 deröfver; kapseln vanligen omvändt eggrund, n. alltid med vidare myn- 

 ning än hos hufvudformen. Någonting för bladen särskildt utmärkande 

 (Jfr. Bridel Bryol. univ.) har jag ej kunnat upptäcka. 



2 ) På något torrare mark, under det hufvudformen plägar förekomma på mera 

 vattendränkta ställen. 



Öfversigt af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. 39. A r :o /. ^ 



