84 IGELSTRÖM, NYA MINERAL FRÅN VERMLAND. 



Mangan-epidot (Piemontit), en körsbärsröd Epidot, 



Manganophyll, en starkt manganhaltig glimmer, 



Braunit, 



Neotokit, 



Kopp arglans, 



Cuprit, o. s. v. 



Jag har nu att tillägga till de ofvanstående mineralierna 

 mangan-Brucit, hvaraf jag denna vinter gjort en kemisk under- 

 sökning. Detta mineral har varit mig länge bekant, men jag 

 har ej vetat hvad det varit, utan trott, att det möjligen kunde 

 vara derb Kondrodit. Denna förmodan har grundat sig på det 

 ifrågavarande mineralets yttre form, färg och utseende i all- 

 mänhet och förekomstsätt, men jag har varit mycket tveksam, 

 emedan erfarenheten vid Jakobsberg har lärt, att allt der är 

 olikt mot på andra ställen, nemligen att skenbart lika mineralier 

 der, jemförda med samma mineralier på andra ställen, äro i 

 sjelfva verket något helt annat. 



Hvad nu utseendet och förekomstsättet af mangan-Bruciten 

 vid Jakobsberg beträffar, så sitter den i form af små korn, af 

 hampfrös storlek, i såväl rikaste som fattigaste hausmannitmalm, 

 men den förekommer aldrig i den rena (hausmannitfria) kalk- 

 stenen. Kornen äro derba, utan tecken till genomgångar. Fär- 

 gen från honungsgul till brunröd. Genomlysande i tunna splitt- 

 ror. Brottet granatlikt. De små kornen sitta ofta temligen 

 tätt inströdda, så att de ge malmen ett porfyrartadt utseende, 

 men ibland glesare. Mineralet är ingalunda sällsynt vid Jakobs- 

 berg. Genom atmosferiliernas inverkan utlöses mineralet ur 

 mahnmassan. På malmstenar, som legat' i luften några år, 

 . ser man att de små kornen ligga under ytorna af den jemna 

 malmen. Mangan-Brucitens substans har bortförts från ytan. 

 Finge sådana malmstenar ligga t. ex. 100 år i luften, så 

 skulle säkerligen blott fullkomligt tomma hål återstå i desamma 

 efter mineralet. Förhållandet är för öfrigt fullkomligt detsammei 

 som vid den korniga bruciten från Bergmästareängsgrufvan och 



