94 ERIKSSON, OM TIALDIN OCH DES'S RATIONELA FORMEL. 



Atomkomplexen C 6 H ]3 S 2 måste då tillerkännas förmågan att 

 ersätta 3H i ammoniak. På hvilket sätt elementen i denna 

 atomkomplex äro ordnade, var för honom dock obekant. 



Hugo Schiff 1 ) har uppstält tialdins formel sålunda: 



!C 2 H 4 . SH 

 C 2 H 4 . SH 

 C 2 H 3 

 För att komma till klarhet angående tialdins formel utgår han 

 från Hofmanns åsigt, att tialdin är en nitrilbas och framställer 

 samt skärskådar de olika formler, som då kunna uppställas. 

 Först kunde då, säger han, tialdin tänkas såsom en ammoniak- 

 förening med en tredubbelt kondenserad tialdehyd: 

 ov^ri^o — H 9 o = ügHjQÖt, 



C 6 H 10 S 2 + NH 3 = CgH 13 NS 2 

 eller såsom ett amidderivat af en 6-dubbelt kondenserad tial- 

 dehyd : 



bC 2 H 4 S — H 2 S = C 10 H 02 S 5 

 C 12 H 2 ,S 5 + 2NH 3 = C 12 H 22 (NH,) 2 S 4 + H 2 S. 



Mot den första uppställningen kan man anföra, att den 

 svafvelsubstituerade aldehyden ej längre eger aldehydens egen- 

 skaper och förhåller sig indifferent. Den andra förklaringen är 

 redan ohållbar i följd af sin fördubblade formel. Båda inne- 

 hålla för öfrigt svafvel i en form, som icke väl öfverensstäm- 

 mer med tialdins reaktioner. 



SCHIFF anser då såsom fullt säkert, att de tre aldehyd- 

 molekylerna, som tjena till tialdins bildning, lemna bestånds- 

 delar till tre särskilda radikaler, hvilka sinsemellan äro samman- 

 bundna. 



För de enskilda aldehydresternas sjelfständighet talar syn- 

 nerligast den lätthet, hvarmed aldehyder återbildas. 



De olika formler, som då skulle kunna uppställas för tialdin, 

 blifva följande: 



') vUeber Aldehydbasen», Annalen der Chemie und Pharmaeie, Supplement- 

 baud V (1867) s. 331, samt »Ueber Oxyaldin und Thialdine», Annalen der 

 Chemie und Pharmaeie, Supplementband VI (1868) s. 44. 



