ÖVFERSIGT AF K. VETENSK.-AKA1). FÖRHANDLINGAR 1882, N:0 2. 97 



L. F. Nilson 1 ) har äfven observerat samma kristaller vid 

 afdu ristning af svafvel- och fosforsyrad tialdinsalt under ex- 

 siccator. De innehöllo ej qväfve. Han erhöll tillräckligt för 

 att derpå verkställa analys och fann såsom resultat dervid : 



1 2 3 



C = 41,62 42,10 — 



H = 7,20 7,86 



S = — 42,85, 



hvilket nära öfverensstämmer med formeln 



C 8 H 16 S 3 0. 

 För att om möjligt kunna bestämma tialdins rationela for- 

 mel har jag pä uppmaning och under ledning af professor P. T. 

 Cleve sökt framställa större massor af ofvan nämda ämne, 

 som Brusewitz och Luthander samt L. F. Nilson erhållit. 

 Flera hundra gram tialdin, framstäldt af professor Nilson och 

 med stor liberalitet stäldt till mitt förfogande, blandades med 

 mycket, utspädd svafvelsyra i tätt slutna, starka flaskor — gamla 

 sodavattenflaskor med kullrig botten användes — och uppvärm- 

 des i vattenbad. Efter ett par timmars upphettning var allt 

 färdigt. Ett ganska tjockt lager af en gulaktig olja hade då 

 samlat sig ofvan vätskan. Öppnade jag flaskan, medan hon 

 ännu var varm, flög korken ur med fart, och en obehaglig, skarp, 

 aldehydartad lukt uppsteg ur flaskan. Fick flaskan deremot 

 svalna, innan hon öppnades, försvann trycket. Då nämda olja 

 fått stå och svalna en stund stelnade den. Den var gulaktig 

 till brun till färgen, allt efter som den tialdin jag an vän dt var 

 fri från förorenande olja eller ej. För att få bort denna bruna 

 färg försökte jag att destillera med vattenånga, och det lycka- 

 des mig visserligen att blifva qvitt det mesta, men att få pro- 

 dukten absolut ren lyckades ej. Jag prässade derför mellan 

 linneduk och papper ut så mycket jag kunde och sökte genom 

 lösning i alkohol och kristallisering derur få rent material. Den 

 erhållna produkten är olöslig i vatten, löses ganska lätt i kall 



') Om Thialdin. Akademisk afhandling 1866. 



Öfoersigt af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. 39. N:o 2. 



