78 HELLBOM, LICHENOLOGISKA FORSKNINGAR I NORRLAND 1881. 



Längre ned på en lodrät mur, som sträcker sig i norr och 

 söder, förekommo Lecanora badia, Lecidea fusco-atra och neglecta, 

 Phylliscum endo carp oides, Urceolaria scruposa ß bryophila, Par- 

 melia encausta och på björk nedanför Piatora fuscescens. I rät 

 vinkel mot denna mur sträckte sig en annan af minst 4 till 5 

 manslängders höjd. På ställen, som stundom fuktas af ned- 

 sipprande vatten, träffades der en Pyrenopsis, Massalongia, Arthro- 

 raphis, Parmelia conspersa!, Urceolaria scruposa ß bryophila, 

 Cladonia amaurocrcea och i grottlika fördjupningar i muren Pia- 

 tora lucida, Xanthoria pygmo?a och elegans minor, Caloplaca 

 muroruin, Physcia cossia, Pannaria lanuginosa, Lecanora oros- 

 thea och albescens. På mossjord nedanför muren växte på en 

 mycket liten rymd Cladonia cornucopioid.es, decorticata macro- 

 phylla, cornuta, fimbriata, deformis, gracilis hybrida, bellidiflora, 

 Flörheana, verticillata, squamosa, pyxidata, botrytes, cariosa^ 

 carneola, rangiferina med var. alpestris. Ett sluttande granit- 

 berg nedanför de branta afsatserna erbjöd lika litet som den 

 derpå följande unga tallskogen något af intresse. 



En afton begaf jag mig till det på andra sidan om Torne 

 elf liggande Avasaksa, hufvudsakligen för att se midnattssolen. 

 Hela natten tillbragtes på berget och under tiden insamlades 

 alla lafarter, som kunde påträffas, hvilka dock utgjordes af blott 

 allmänna arter. Då denna exkursion sträckte sig utom mitt 

 egentliga område, namnes den bär blott i förbigående, dock skall 

 jag till Riksmuseum i sinom tid lemna exemplar af allt som 

 insamlades. 



Enligt hvad man kunde se från Isovara och Avasaksa, 

 ytterligare bekräftadt af sakkunniga personer, var Tornedalen 

 10 mil uppåt till Pajala af enahanda beskaffenhet, som den del 

 deraf jag nu undersökt och bestod af sänka ängar och myrtrak- 

 ter mot elfven och längre upp af skogbeklädda bergshöjder med 

 afrundade toppar. Jag beslöt derför att vända om, helst hvar- 

 ken tid eller reskassa medgaf att besöka Vesterbottens nordli- 

 gaste del, som ligger minst 10 mil norr om Pajala. Då jag på 

 uppresan icke märkt någon enda lokal, som var värd att be- 



