36 CLEVE, OM CHOLOIDANSYRA. 



lesterinsyra. Dessutom bildas sega, vaxlika ämnen, som i hög 

 grad försvåra choloidansyrans rening. 



För beredandet af den choloidansyra, som förbrukats till 

 följande försök, användes ungefär 1 kilogram cholalsyra, som 

 förut genom torkning vid 110° befriats från alkohol. Cholal- 

 syran upphettades i flera smärre kolfvar med vanlig salpeter- 

 syra på vattenbad. Sedan den häftiga reaktionen afstannat, har 

 man volyminösa, gula, halfflytande massor, som fortfarande på 

 vattenbad upphettas med salpetersyra, då de efter någon tid få 

 en fastare konsistens. Sedan den gula lösningen, som jämte fri 

 salpetersyra innehåller oxalsyra och cholesterinsyra, frånskilts, 

 behandlades de gula vaxlika massorna med kall, något utspädd 

 isättika, som upplöste sega och klibbiga, gula ämnen och lem- 

 nade en kristallinisk återstod, innehållande choloidansyra. 



Försök att genom kristalliseringar ur isättika rena denna 

 återstod visade att den utgjordes af en blandning af flera syror. 

 Vid den hett filtrerade isättikelösningens afsvalning afsatte sig 

 ett mycket svårlösligt kristalliniskt pulver, A, under det mera 

 lösliga ämnen stannade i lösningen och genom tillsats af vatten 

 kunde utfällas, B. Så väl A som B renades från fria, feta sy- 

 ror, härstammande från föroreningar i cholalsyran, genom lösning 

 i barytvatten och de filtrerade lösningarnes fällning med klor- 

 vätesyra. Den sålunda renade fraktionen A kristalliserades upp- 

 repade gånger ur kokande isättika. Fraktionen B kokades med 

 vatten, då en del lätt löste sig, men en annan del, C, endast 

 med svårighet kunde bringas i lösning med tillhjelp af hett 

 vatten. Med dessa svårlösliga syror förenades nu de i ättik- 

 syrelösningen efter reningen af fraktionen A qvarvarande syrorna. 

 Den i hett vatten lösliga delen af fraktionen B afskiljde sig vid 

 lösningens afsvalning i volyminösa flockar af fina och böjliga 

 nålar, genom hvilka hela vätskan stelnade till en gröt, alldeles 

 som Redtenbacher beskrifver choloidansyran. Den renades 

 ytterligare genom kristalliseringar ur otillräckliga mängder ko- 

 kande vatten och ansågs sedan som ren choloidansyra. Syran 

 var fullkomligt hvit, och dess lösningar i hett vatten, alkohol 



