50 LÖNNROTH, EN BOTANISK RESA I SMÅLAND OCH PÅ GOTLAND. 



har med detta namn der helt säkert afsett den i sand och grus 

 (hvaraf namnet »arenosum)» växande A. suecica, som i likhet 

 med Sisymbrium-slägtets arter har ryggliggande rotämne och. 

 af honom ansågs för en Sisymbrium-art, ehuru namnet sedermera 

 (år 1762) blifvit af honom i andra upplagan af Species plan- 

 tarum öfverflyttadt på den i utlandet funna A. arenosa Scop., 

 ett förfarande, som erinrar om Linnés förvexling af växt- 

 namnen Draba muralis och D. nemorosa. Den rätta och ur- 

 sprungliga Sisymbrium arenosum är följaktligen en, om äfven 

 icke uteslutande, nordisk och skandinavisk växt, som är mindre 

 känd utrikes och mer än någon annan Arabis- form förtjenar 

 att benämnas »borealis» (ehuru namnet A. suecica ej kan öfver- 

 gifvas, såsom icke missbrukadt), då deremot den växtform, som 

 alltsedan Linnés tid ansetts vara dennq, art, är allmännare i 

 medlersta Europa och borde få ett annat namn, t. ex. A. mus- 

 cicola. Att arterna äro skiljda, hafva redan J. E. Smith och 

 Koch insett samt torde äfven medgifvas af hvar och en, som 

 haft tillfälle att i naturen undersöka och jemföra deras form- 

 vexlingar. 



Uti somliga floror, t. ex. Kochs och Hartmans, äfvensom 

 i Fries' Mantissa III uppgifves Arabis arenosa Scop. vara en 

 tvåårig och uti andra floror, såsom Linnés Spec. pl. ed. 2 och 

 Gren:s et Godr:s Flore de France, en enårig växt. Men ingen- 

 dera af dessa uppgifter synes mig vara rigtig. Ty många stånd, 

 som jag under mina ofvannämnda exkursioner i Kråksmåla soc- 

 ken påträffade af denna art, hade i likhet med den fleråriga A. 



mentis lateralibus angustis. Caulis pedalis, foliis paucis, parvis, lanceolatis, 

 dentatis, hirtis. Ramus unus alterve. Flores albidi, vel flavescentes,» hvilket 

 tydligen syftar på den i Finland växande A. suecica, men ej på den i spec. 

 pl. ed. 2 helt annorlunda beskrifna A. arenosa Scop., hvilken enligt nyare 

 uppgifter saknas i Finland. Linné måste således redan före utgifvandet af 

 spec. pl. ed. 1 hafva fått det finska exemplar, som ligger till grund för 

 beskrifningen i Flora suecica, och t. o. m. haft just detta för ögonen, då 

 han i först nämnda arbete heskref Sisymbr. arenosum, ehuru han, enligt 

 livad de åberopade synonymerna utvisa, vid samma tid äfven hade ett annat, 

 utländskt, exemplar, som deremot synes ligga till grund för den förändrade 

 beskrifningen i Spec. pl. ed. 2. (Jemf. C. Hartmans »Anmärkningar vid 

 de Skandinav, växterna i Linnés herbarium sidd. 271 — 272).» 



